Režie:
Otakar FukaScénář:
Petr SchulhoffKamera:
Andrej BarlaHudba:
Petr HapkaHrají:
Jan Kanyza, Julie Jurištová, Radovan Lukavský, Stanislava Bartošová, Vlastimil Zavřel, Bronislav Poloczek, Bára Štěpánová, Jiří Datel Novotný (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Tragickým hrdinou příběhu je mladý biolog dr. Petr Gabriel, čestný, pracovitý a slušný vědec, který obětoval veškerý svůj čas výzkumu léku proti infekční žloutence. Cestou na svou chatu se seznámí s pohlednou stopařkou Olgou, ale společně strávený večer zcela nečekaně končí tragicky. Když se totiž podnapilý Petr vrací na chatu poté, co svou novou milenku vezl do Kladna, srazí autem malého chlapce. Odváží ho do nemocnice, ale když zjistí, že chlapec cestou zemřel, zpanikaří a s vidinou ztráty práce, kariéry i dosavadního života ukryje tělo v malé jeskyni. Vzápětí vše ještě zhorší, když se pokusí svalit vinu na dvojici nevinných mladíků, kteří se v době tragické nehody vloupali do jeho chaty. Zpočátku vypadá jeho verze událostí nejen pravděpodobná, ale také podložená řadou důkazů i svědectví. Nejen Olga však záhy pochopí, že chlapce zabil on, i když neúmyslně. Také vyšetřovatel major Válek z pražské kriminálky má pochybnosti a dr. Petr Gabriel začíná chybovat. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (72)
Hele, ono by to bylo i na těch 5*, protože vedený je ten film naprosto dokonale, ale to by to nesmělo být tak utahané. Tohle se totiž Fukovi (myslím Otakara, ne Františka - hahaha pokus o vtip) překvapivě fakt povedlo. Vedené je to opravdu perfektně, vyvíjí se to, jak má, psychologické je to dost (i když já osobně bych přitvrdil, třeba nějakými nočními můrami, pak by to podle mě mělo atmosféru jak sviňa), kameru to má skvělou a herecké výkony jsou taky dost dobré, navíc některé scény dokáží zapůsobit, třeba ta, ve které hledá tělo toho kluka. Ale i tak se to prostě táhne. Začátek je kromě těch road movie záběrů strašně utahaný a i když se to od chvíle, kdy se to konečně rozjede, zlepší, i tak mi to připadalo poněkud vleklé. Jinak ale nemám co vytknout. 4* ()
„Víte, jen v jednom jsem se zmýlil. Čekal jsem, že...“ ...a to by byl vlastně spoiler, doříct to. Já jsem taky ve výsledku čekal cosi jiného. Nicméně československé kriminálky, nakolik bývají mnoha rozhleděnými filmovými fanoušky označované za neobjevné, tendenční a nanejvýš průměrné, měly pro mě vždycky zvláštní kouzlo silného napětí a psychologie... a tuto noc jsem si potvrdil, že tohle kouzlo pro mě vůbec stále nevyprchalo a funguje na mě pořád. Příliš velkou šanci jsem viděl poprvé a navzdory tomu, že nejde o horror, musím říct, že jsem se už dlouho u žádného filmu tolik nebál.... až to bylo silně nepříjemné, sledovat počínání hlavního tragického hrdiny, který vlivem jedné tragické události takto sešel z cesty... v atmosféře vytvořené tmou, neustálým napětím, kolem pustým lesem, psychologickým dusnem, svítící baterkou, temnou Hapkovou hudbu... brrr, už jen ten děsivý vnitřní prožitek při pohledu na TU reálnou hrůzu a krutou pravdu na zadním sedadle před nemocnicí, nakolik totálně převrátí psychiku hlavní postavy a odkloní člověka od původně férového uvažování směrem k sériově protizákonnému jednání. Zajímavé je i srovnání, jak čestně se pan doktor snaží řešit morální dilema ve své vědecké profesi, kdy mu přijde nefér okamžitě převzít výskum po jiném člověku, který na něm dělal spoustu let, a nakolik jiná tvář z něj vzejde po vhození do existenciální situace s podílem viny. Souhlasím s honajzem starším, že v tom filmu snad není zbytečné scény, nakolik se rozjezd zdá zdlouhavější a nijak objevný. Závěrečnou scénu, která zároveň posunula dlouhodobě ponurou atmosféru do poetičnosti, asi hned tak nevytěsním z paměti. Rád jsem si taky po čase připomněl Radovana Lukavského, výborného herce ve vedlejší postavě kriminalisty. Utkví i neotřelá titulní píseň zpívaná Petrem Hapkou v italštině! [90%] ()
Podpriemerny a slaboduchy normalizacny film o tom, jaxa vinnik nehody snazi zotriet vinu a zrejme aj stopy ...... od Otakara Fuku som videl Pumpari od Zlate Podkovy 1978, a to bol asi jeden jediny film, ktory sa mi od neho pacil. Herecke vykony slabe, dialogy o nicom ... navyse hnusne kulisy. 30 % ()
Vynikající česká kriminálka s výborným psychologickým dějem. Jan Kanyza hraje perfektně a nikdy bych se nechtěl ocitnout v jeho kůži. Krásná Julie Jurištová je taky skvělá, stejně tak i Radovan Lukavský v roli majora Válka. Žádnej politickej poddtext, pouze čistá detektivní a psychologická sonda osmdesátých let. Hudba Petra Hapky je někdy dost psycho, perfektně se k určitému chování postav hodí. U nás se prostě dříve kriminálky uměly točit a Příliš velká šance je toho jasným důkazem. Rozhodně by potěšilo, kdyby film konečně vyšel na Dvd. ()
Nadprůměrný psychologický film, kterému k vysokému stupni hodnověrnosti pomáhají i důvěrně známé reálie osmdesátých let. Kdo by chtěl ve filmu hledat kriminální příběh, bude asi zklamán jeho čitelností a jasným vývojem, ale není tomu tak v devadesáti procentech všech kriminálních případů? Veškerá pozornost je pak nasměřována k vnitřnímu vývoji hlavní postavy, která se zmítá ve víru nejrůznějších pocitů viny, povinnosti a strachu, a u které nám rozhodně není jasné, zda v nich utone či nikoliv. ()
Galerie (32)
Zajímavosti (2)
- Autor scenára Petr Schulhoff chcel film aj režírovať, ale kvôli veľkým bolestiam a postupujúcou rakovinou, ktorou trpel to nebolo možné. (Raccoon.city)
- Italský text písně, která ve filmu opakovaně zazní, napsala Zora Ulla Keslerová, někdejší manželka Petra Hapky. Ten píseň složil a poté i nazpíval. (HonzaBez)
Reklama