![všechny plakáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/000/036/36399_f73d56.jpg)
Režie:
Jiří SvobodaKamera:
Miloš PetrolínHudba:
Petr HapkaHrají:
Radoslav Brzobohatý, Jana Gýrová, Nina Divíšková, Petr Svojtka, Jiří Pleskot, Ladislav Večeřa, Lubomír Kostelka, David Prachař, Jiří Průcha, Jiří Bednář (více)Obsahy(1)
Drama muže, pro kterého se práce stala jediným smyslem života. Jeho chladný a neosobní způsob jednání vzbuzuje nesouhlas spolupracovníků i členů rodiny a vede k odcizení. Nakonec si sám uvědomí potřebu "oddechového času", aby se mohl zamyslet nad vlastním životem... Děj se odehrává v neobvyklém prostředí loděnice na výrobu říčních bagrů. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (16)
Ešte som nevidel hrať Radka Brzobohatého v nejakom filme zle. Pre každé dielo, už či televízne alebo filmové, je jeho prítomnosť veľkým prínosom, vrátane "Oddechového času". Pre niekoho priemerný, pre mňa každopádne zaujímavý film. Tá jeho postava mi pripomína nášho direktora, neoblomný, nekompromisný, tvrdohlavý a raz do roka má aj dobrú náladu. ()
Tohle asi zná každý, kdo se pokouší někde něco většího posunout dál. Firmu, obec, školu, úřad... Prostě den má jen 24 hodin a vy máte práci, rodinu a ještě musíte relaxovat jinak vyhoříte jako papír. Snad kdyby vše šlapalo jak hodinky, asi by se to dalo nějak držet pohromadě, jenže když to někde skřípe, nebo dokonce všude, zůstane vám z toho jen pocit vyčerpání a kupa otázek jestli já to mám vlastně za potřebí. Někdy navíc okolí a někdy i to nejbližší vás navíc od lecčehos zrazuje, protože přeci na prvním místě je rodina. Tedy výlet na Konopiště pěkně všichni s řízkama a až pak třeba obnova kanalizace v obci aby i u vás doma bylo to 22. století. Raslava Brzobohatého mám rád a docela byla zajímavá i ta návštěva výrobny lodních bagrů. Ale ten způsob jakým to bylo točeno, ten mi prostě nesedl. Navíc byla spousta herců nepochopitelně předabovaných. Ke konci to už i nudilo. Dávám tedy dvě sodovky do dvou prázných lahví od Bohemky. * * ()
Také káva může být výživná. Upravte si ji s vejcem. 45letý Radoslav Brzobohatý neúnavně buduje, zatímco jeho syn, 18letý David Prachař bojkotuje studium. 30letý Vladimír Mišík vyhrává se svou skupinou ETC v baru, 31letému Petru Svojtkovi to sluší a všemu dává spavý řád 32letý Jiří Svoboda. ()
Pro mě překvapivě dobrý snímek z doby dávno minulé o zásadovém muži, který je zcela oddaný své práci. Tím pádem ztrácí povědomí o svém okolí, vzdaluje se mu rodina. Film nezatížený ideologií, popisující hektický život workoholika, s výborným hlavním hrdinou. Zaujala mě i pidirole pro Jiřího Zahajského. ()
Uveritelny a velmi dobry herecky vykon Brzobohateho. Jinak to je takove nijake. Od Svobody bych cekal vice. ()
Neuvěřitelné... ()
"Správně vidíme jen srdcem. Co je důležité, je očím neviditelné....." Tohle zarámování celého filmu tímto velký známým citátem z novely Malý princ od Saint-Exupéryho je určitě zajímavý nápad. Vždyť ta hlavní postava muže, který nemá v životě nic než práci a zas jen práci, se chová dost chladně a neosobně a je tak přesným protikladem toho, jak by se měl člověk v mezilidských vztazích (dle dialogu lišky s malým princem) chovat. Radoslava Brzobohatý tu postavu ztvárnil vcelku přesvědčivě, nicméně jinak mě ten film nechal zcela chladným a ničím mě neobohatil. ()
Zajímavý námět i prostředí filmu, celé to vlastně stojí na Brzobohatém a to je prostě sázka na kvalitu. Drama, kterému prostě věříte, že ti lidé tam opravdu pracují a žijí ty životy. ()
Zcela průměrný film o socialistickém workoholikovi, který se hroutí pod tíhou problémů i osobních vlastností a nakonec je přinucen změnit své životní priority. Člověk by řekl, že ač se film odehrává v dávno již uběhlých reáliích, může promlouvat i k dnešním moderním manažerům, kteří také jedou nadoraz a trpí tím celé jejich okolí i oni sami, často trpící sydromem vyhoření. ()
Pracovní snímek o jistém zásadovém inženýru, pro něhož je čistý kádrový posudek, morálka, vědomosti a pracovitost zásadou dobře odvedené práce. Drží se toho nejen v podniku na výrobu říčních bagrů, ale i svého soukromého života. Všechny jeho ideály se však pojednou začnou hroutit a byť si to zpočátku nedokáže připustit, okolí se pro něj stává velice cizím. Řídit podnik a rodinu je chválihodný čin, ale nemůže být ke všemu velice chladný přístup. Herecký koncert Radoslava Brzobohatého nemůže nechat na pochybách. Byť je moralita snímku předem jasná, dá se říci, že platí i pro dnešní dny. ()
Film nemá žádný děj, je to jen hrabání se v životě jednoho profesora, inženýra, který pracuje jako náměstek v továrně na sací bagry a zároveň externě učí na ČVUT. Je to kádr zásadový, správný a hlavně pracovitý. A to je jeho problém, rodině chybí - manželka má nápadníka a syn se vymaní z jeho vlivu tím, že ukončí studium na VŠ. Dnes úsměvné, jako tenhle tehdy špičkový pracant totiž v současnosti maká víc jak polovina národa a je to norma... ()
Moc nechápu úroven hodnoceni...Je to kráasny pribeh z pracovniho i soukromeho zivota cloveka s exceletním Brzobohatým. ()
Osobnost Radka Brzobohatého je rozhodně největší devizou tohoto filmu. On to prostě dokázal zahrát a vůbec celý film mi držel pohromadě jako příběh, který bez zádrhelů plynul až do konce. Jako divák jsem velmi spokojen. ()
Ať už si o Jiřím Svobodovi myslíme cokoliv, nedá se mu upřít filmové vidění a schopnost vykouzlit působivou atmosféru, trochu připomínající styl Karla Kachyni. Hlavní téma tohoto zapomenutého filmu, workoholizmus, je v dnešní éře ještě aktuálnější než v době uvedení Oddechového času do kin. Snímek má k němu co říct i dnes, problém je, že kulisy se od té doby velmi výrazně změnily (například úplatková činnost matek slabých studentů je již delší dobu legalizována do podoby soukromých vysokých škol). Právě kvůli dobovým reáliím a normalizačním dialogům nebude hodně diváků celkem pochopitelně ochotno film zkousnout. My ostatní si ovšem můžeme znalecky užít přesvědčivé herecké výkony Brzobohatého a Svojtky, pobavit se malou rolí hippiesáckého synátora v podání Davida Prachaře, nakouknout na koncík Etc. a potěšit oko pohledem na atraktivní herečky (hlavně Divíšková je v tomto filmu sexy jak nikdy; mít tam nějakou odvážnou scénu, jdu na 4 hvězdy;). ()
Ani nezvyklé prostředí výroby vodních bagrů příliš nezatraktivnilo poměrně nudný pohled do chodu jednoho podniku a trablů náměstka. Ospalé vyprávění děje. Muž v nejlepších letech se svou pravdou na štítě a vše se proti jeho workoholizmu a jisté tvrdosti a nadutosti spikne – žena se nechá okouzlovat mladíkem, syn nedostuduje, jednorázová milenka a v práci pravá ruka se klidně dokáže odpoutat a dělá si co chce. Ani umění Radoslava Brzobohatého nedokáže úplně vtáhnout do příběhu, i když právě herecké výkony Radoslava Brzobohatého, Jany Gýrové či Petra Svojtky jakžtakž pomůžou dokoukat film do konce. Za připomenutí stojí ještě hudba Petra Hapky. ()
Jediný plus tohohle angažovanýho blábolu je, že se v něm objeví a zazpívá Vladimír Mišík s ETC. ()
Reklama