Režie:
Hajo GiesKamera:
Jürgen JürgesHrají:
Götz George, Renan Demirkan, Rufus, Eberhard Feik, Ulrich Matschoss, Herbert Steinmetz, Claude Carliez, Charles Brauer, Erich Bar, Martin Lüttge (více)Obsahy(1)
Komisař Schimanski dostává na starost případ bývalého spolužáka Krugera. Ten pracoval v Duisburgu ve firmě pana Grassmanna, která zkrachovala, a Kruger tak přišel o práci. To mělo být údajně důvodem k tomu, že povraždil svou rodinu a nakonec sám spáchal sebevraždu. Když se to Schimanski dozví, vtrhne ke Grassmannovi na schůzi a ztropí tam scénu: obviní průmyslníka z chamtivosti a klade mu za vinu Krugerovu smrt. Případ je brzy oficiálně uzavřen jako vražda a následná sebevražda. Ale Schimanskému se tento verdikt nezdá pravděpodobný, a tak se rozhodne pátrat na vlastní pěst. A nezastaví ho ani to, že je dočasně suspendován. První stopy vedou do Marseille, kterou Kruger krátce před tragédií navštívil... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (22)
Kinům určený spin-off s mým oblíbeným, abstinenci nevyznávajícím a věčně pomuchlaným komisařem Horstem "podívejte se na mou rozhalenou hruď" Schimanskim. Tentokrát opouští rajón a vydává se do Marseille, tolik se nešpičkuje s kolegou Thannerem (kterého nedabuje Moravec) a pokud ho nepřemůže lihový spánek, zvládne i soulož s 35 kilovou žurnalistkou osmanského původu. Zbavit tu legendární béžovou bundu skvrn od krve zřejmě bude pro duisburské čistírny nadlidský úkol - ještěže jich má Schimi plný šatník.. ()
Málo záživný, napínavý a logický díl. Horst je brzy suspendován (klasické to klišé žánru, ale nevadí) a pak si jede na vlastní pěst. Je tu ale několik nevysvětlitelných postojů: Kruger měl zabít celou rodinu a sám sebe, ale zapomněl na jedno z dětí (asi sotva), takže duisburští vyšetřovatelé to dál hodnotí jako sebevraždu (asi zoufale potřebovali záminku pro další pátrání Horsta). Pak je Schimanski namočen do zabití v Marseille, a francouzští kolegové ho nemilosrdně sbalí (jak jinak, nemá průkaz a nachází se na místě činu čerstvé vraždy) - ok, ale proč ho pak po rozhovoru na recepci zase pustí? Pak už se na sebe vážou zvláštní náhody, díky nímž se vyšetřování posouvá dál. Je tu trochu erotiky v podání hubené Renan Demirkan, hezké lokality francouzské Riviéry. Tradičně silný dabing. Ale jako detektivka tentokrát spíš propad. ()
Schimanski strčí všechny ty kriminálky Vegas a Majamy do kapsy. V kontrastu s americkými barevnými , slunečnými záběry na krásné lidi je protiklad německého Duisburgu plný špíny, chudoby a špinavého přiopilého policisty, který ale zároveň budí daleko více sympatií. V tomto díle se mi nejvíce líbila hromadná bitka demonstrantů s policií, kde se proplétají naši dva kriminalisté, aby se ukázalo , že Schimanski nasedne na motorku k lidem, kteří jsou v ten moment proti policii. ()
Rozhodně nepovažuji Zub za zub, jako top případ Schimanského. Kdo se na tyto příběhy podívá v dnešní době, a znaje pouze z vyprávění, asi si poklepe na čelo. Já osobně s Schimim vyrůstal, ať už sériemi Místa činu, tak i samostatnými příběhy. Tenhle Duisburgskej švihák, kterej dostane na budku snad v každém díle, mrtvolama, ani agresí nešetří, k tomu s lehce homosexuálními sklony k jeho kolegovi Tannerovi mě zkrátka bavil. Takže spíše z nostalgie, než příběhy jako takové, budu nadhodnocovat. ()
Není tak odlehčený a vtipný jako jiné díly, hudební doprovod je slušný, ale ne tak komický jako např. v epizodě Mezi námi bratry (Hamtim Ham), ale je tam toho přesně tolik, kolik toho tam má být. Má to příběh, sympatického hrdinu, nějakou tu milostnou zápletku, chlast, řešení případu na vlastní pěst, zběsilou jízdu v autě, (a skok) na motorce.... Jó, v osmdesátkách se točily filmy! A to jsem ani nezmínila dobrý dabing. ()
Galerie (4)
Zajímavosti (1)
- Píseň Faus auf Faust (Pěst na pěst), kterou zpívá hudebník Klaus Lage, byla v roce 1985 na desáté příčce německé hitparády. (Terva)
Reklama