Scénář:
Hiroši SekoKamera:
Teppei ItóHudba:
Jošimasa TeruiHrají:
Džun'ja Enoki, Júma Učida, Asami Seto, Anna Nagase, Takehito Kojasu, Takahiro Sakurai, Júiči Nakamura, Aja Endó, Acuko Tanaka, Činacu Akasaki, Džun'iči Suwabe (více)VOD (1)
Epizody(23)
-
Kaigjoku (S02E01)
-
Kaigjoku: Ni (S02E02)
-
Kaigjoku: San (S02E03)
-
Kaigjoku: Ši (S02E04)
-
Gjokusecu (S02E05)
-
Só iu koto (S02E06)
-
Joimacuri (S02E07)
-
Šibuja džihen (S02E08)
-
Šibuja džihen: Kaimon (S02E09)
-
Konran (S02E10)
-
Kórei (S02E11)
-
Dontó (S02E12)
-
Sekirin (S02E13)
-
Jótó (S02E14)
-
Jótó: Ni (S02E15)
-
Hekireki (S02E16)
-
Hekireki: Ni (S02E17)
-
Rihi (S02E18)
-
Rihi: Ni (S02E19)
-
Rihi: San (S02E20)
-
Henšin (S02E21)
-
Henšin: Ni (S02E22)
-
Šibuja džihen: Heimon (S02E23)
Obsahy(2)
Druhá série Jujutsu Kaisen se skládá ze dvou dějových linií: „Gojova minulost“ a „Šibujský incident“. „Gojova minulost“ se zabývá jeho obdobím jako studenta na Jujutsu High, zatímco „Šibujský incident“ představuje bitvu, kdy se prokletí duchové a kouzelníci spojí a zaútočí na Šibuju. (mikki089)
Videa (11)
Recenze (15)
K tomu jak se vyvíjel tenhle seriál, se vyjadřovat nebudu, jelikož mnozí to už udělali přede mnou a jejich vyjádření je v podstatě lepší, než to co sem měl připravené já, jelikož mé bylo trochu za hranou. Takže tolik, k tomuhle palčivému tématu a teď k samotnému anime. Příjde mi sranda, že úplně púvodně sem se na Jujutsu Kaisen, nechtěl ani dívat jelikož, to na mně působilo nezajímavě ať už na to mělo vliv to, že autor u jiných provařených anime a nebo prostě jen to, že anime se objevilo v době, kdy tady kraloval Demon Slayer a já neměl náladu, na další démony, vymítače a podobné věci. O to větší, to byl šok a překvapení, když sem viděl první sérii a ta mi vystřelila mozek na oběžnou dráhu a v plné rychlosti, se mi mozek zase vrátil zpátky do hlavy. A tady je víceméně to samé, jen je to celé víc zesílené o víc, o mnohem víc. Ať už jde o samotnou animace, která od sedmé epizody, prostě exploduje silou hvězdy a v každém v dalším díle, ta animace je hnána za hranicí toho co lze vytvořit a nebo toho co dokáže lidská ruka a mysl vytvořit, takže v tomhle směru je to naprostě šílené. A co se týče příběhu, je tady dost soldiních zvratů, příběhových linek a každá ta postava má nějakou tu motivaci, se kterou se tady pracuje a různě se to větví a rozvíjí. Nicméně mi přišlo úsměvné, jak Geto těžce opovrhuje normálními lidmi, ale přitom má každou noc, noční můry o tom, jak ho před lety zmasil normální člověk a tak je v modu sněhové vločky. Takže příběh a ani postavy, nijak nezůstavájí pozadu, za animací a některé ty zvraty, sou fakt jako solidní. A pokuď vám, mi někdo bude říkat, jak si tahle či támhle ta postava prošla peklem a jaké že zažila utrpení, tak to bude furt nic, s tím co si musel zažít Yuji Itadori. K závěru, bych jen rád napsal, že se mi seriál líbil nejvíce v první sérii a to v epizodách, kdy všichni byli šťastní a pospolu, kdo viděl druhou sérii tak tohle pochopí. ()
Nedá se to popsat jinak než perfektní, geniální a dech beroucí zážitek. Druhá sezóna famózního Jujutsu kaisen má VŠECHNO, ať už srdce rvoucí emoce, skvělé postavy, neskutečně promyšlenou a zvládnutou zápletku či nádhernou přenádhernou animaci s akčními scénami, s nimiž se MAPPA zbláznila. Pro fanoušky žánru opravdový dar z nebes a korunovaný král moderních anime. ()
S druhou sérii Džudžucu kaisen jsem měl zpočátku docela problém, celý ten Satóův flashback na začátku mě zcela minul, nerozuměl jsem motivacím postav (ostatně jako v celé sérii) ať už kladným nebo záporným a díky spoustě nových postav, kde jsem měl pocit, jako by scénáristi předpokládali, že je mám znát už roky jsem ztrácel přehled o tom co se v seriálu vlastně děje, tomu nepomáhalo ani to, že souboje jsou už tak přehnané, že je musí vysvětlovat narátor, možná by mi tak trochu pomohlo, kdybych seriál sledoval s anglickým dabingem a nemusel pořád přeskakovat od akčních scén k čtení titulků. Přesto ale musím uznat, že když jsem to začal brát prostě jen jako bojovku, neznám anime s lepším vizuálem soubojů a choreografií (navíc bez rušivého použití CGI!), kde každou ránu skutečně „cítíte“. Pak to přeci jen spadá do kategorie „nelituji stráveného času“. ()
Druhá séria Jujutsu Kaisen je vo svojej podstate ako celok vrcholom šónen (Shounen) bojových anime, ale druhá séria napriek tomu trpí veľmi zaujímavými neduhmi, ktoré nakoniec nezhoršujú celkový konečný pocit z diela. Zopár dielov je nudnejších (to je subjektívny pocit), zopár dielov má pri zrýchlených súbojoch divné animácie (dá sa to vydržať, ale kvalita proste nie je tip top) a čo mi začína vadiť pri dobrých anime je častý výskyt nejakých medailónikov, malých príbehov pre hrdinov, ktorým sa ide niečo v zapätí vážne stať. Myslím si, že vrchol svojho žánru by mal postavám dávať priestor taký, aby človek nevedel, že AHA tu sa niečo strane mojej obľúbenej postave, moment prekvapenia tu proste neexistuje. Pridať sa môže aj veľmi zvláštne rozprávanie, ale na to sme si už zvykli a viac bojových anime začína prechádzať na iný spôsob rozprávania príbehu (alebo mám taký pocit). Toto všetko spomínam preto, aby bolo jasné, že je čo vylepšovať, aby z výborného anime, mohlo byť legendárne anime. Napriek zhoršenej kvalite animácie, zhoršeniu oproti prvej sérii, problémom hlavne v scénach s veľkým množstvom pohybu sa nedá tomuto dielu dať menej ako päť hviezd. Veľmi dobre sa v druhej sérii hrá s osobnosťami daných hrdinov a Itadori zažíva zaujímavé chvíle. Niekedy som mal pocit, že aj absolútne zbytočná postava má svoje malé významné miesto v príbehu. A čo som si istý a nebol to len pocit je to, že postavy sa vždy rozhodujú na základe svojho nastavenia a nastavenia ich osobnosti čo naozaj oceňujem a celé dielo teda pôsobí dospelo a hlavne aj preto, lebo ubúdajú nejaké vtipné situácie a pribúda skôr naozajstná beznádej. ()
Galerie (793)
Photo © MBS
![Džudžucu kaisen - Season 2 - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/168/491/168491184_vlkzlr.jpg)
Zajímavosti (27)
- V Jujutsu Kaisen - Hidden Inventory 3 (2023) lze vidět, jak se Satoru pokouší použít svoji prokletou techniku zvanou „modrá“ na Tojiho poté, co je bodnut do krku, jako svůj poslední útok předtím, než je smrtelně zasažen. Nicméně v této epizodě Satoru tvrdí, že když ho Toji bodl do krku, vzdal se protiútoku a zaměřil veškerou svou pozornost na obrácenou prokletou techniku. Jeho prohlášení je v rozporu s událostmi předchozí epizody. (mikki089)
- Konec druhého openingu druhé série (Specialz) se od epizody Right and Wrong, Part 3 (2023) liší – z ptačí perspektivy je vidět, jak se nad Tokiem rozprostírá temnota, místo původního pohledu, kde je Tokio plného světel. (KCM)
Vyjadřoval jsem se k některým epizodám hlavně v druhé polovině tohoto podle mě ikonického manga/anime arcu přímo v jejich profilech a Jeoffrey jako vždy napsal všeobsažný, výstižný komentář, kde shrnuje to nejdůležitější, takže napíšu jen v zkratce: Celá tahle sezona (tedy s výjimkou prvních pěti epizod, které vytvářejí pro následující dění potřebné příběhové podhoubí a dotvářejí základy pro zdejší svět) je přesně to, co si představuji pod brilantně vytvořeným epickým a dramatickým battle šónen konfliktem/válkou/bitvou jako jsme to viděli dříve např. v One Piece Marineford nebo v Narutovi Pain vs Jiraiya/Konoha. Jen s tím rozdílem, že Gege tady jel po celou dobu příslovečně i doslova ještě v mnohem vyšší rychlosti a nebál se tvrdých, temných momentů a dokonce ani radikálních posunů celého příběhu/světa v takové míře, jakou jsem prakticky v žádném jiném obdobném battle šónen díle snad ještě nikdy neviděl. Konec zkratky. Kdo chce, může pokračovat dál. Ale taky nemusí :-) Někdo by možná ovšem mohl říct, že nasazené tempo bylo až příliš vysoké a popravdě ano, dokázal bych takovou výhradu do jisté míry pochopit. Např. jsem se střetl s vícero názory, že k takto významné příběhové události došlo v rámci vyprávění příliš brzy, bez patřičného prostoru pro rozvoj a prokreslení postav, kvůli čemuž si k nim někteří lidé nedokázali vybudovat sympatie. A takový názor je zcela v pořádku a chápu, proč si to můžou někteří fanoušci anime myslet, zvlášť když se doposud nikdy nesetkali s takovým tempem vyprávění, jaké tady nasadil Gege. Nicméně já jsem toho názoru, že takhle by mělo vypadat skutečně velkolepé a dospělé moderní vyprávění, které využívá velmi dobře každou jednu epizodu/kapitolu bez zbytečného natahování a fillerů, jak se to mnohdy dělo dříve. Samozřejmě, tento pohled je postavený na mém subjektivním pocitu, že první sezona (+ prolog film JJK 0 + již zmíněný krátký úvodní arc Hidden Inventory na začátku této sezony) se svou délkou 24 epizod měla více než dostatek prostoru jak pro uvedení do problematiky a základních pravidel příběhu a světa kleteb a kouzelníků, tak pro samotné postavy, které jsem si tam bez problémů dokázal oblíbil (ať už se jedná o kohokoliv z hlavního tria nebo Nanamiho, Goja, Toda, Zenin sestry či některé další) či jimi začal pohrdat/nenávidět velmi lehce a relativně rychle (kdo jiný by patřil sem než jedinečně zvrácené "zrcadlo člověčenství" Mahito). A v druhé už proto nic takového s výjimkou úvodní části příběhu v minulosti nebylo potřeba. V Shibuyi opravdu šlo o monstrózní vyvrcholení dlouholetého plánu zvrátit dominanci jedné ze stran konfliktu a vše se odehrálo během pár hodin, nějaký výrazný vývoj by tedy ani nedával smysl, přesto si myslím, že v rámci jednotlivých, brilantně autorem vytvořených a promyšlených, choreograficky a technicky mnohokrát dech vyrážejících soubojů, nemilosrdných zvratů a fyzické i psychické destrukce postav i celých čtvrtí se minimálně Yuji Itadori rozhodně někam posunul (a podle mě i pár dalších postav). A to velmi výrazně a znovu na battle šónen relativně nezvykle (tak trochu v paralele k Hunter x Hunter i když zdaleka ne v tak dramaturgicky komplexní a emočně silné podobě - Gege jako fanoušek téhle kultovní série se ale rozhodně během Shibuya arcu nezapřel). Nicméně jak jsem napsal, v Shibuyi o rozvoj postav už nešlo, zde se hrálo opravdu hlavně o zabránění něčemu pro svět a příběh zcela katastrofickému. A zpracování se autorovi i tvůrcům z MAPPY povedlo neskutečně (i když ne bez problémů, viz dále). PS: Během druhé sezony jsem ovšem začal pohrdat ještě mnohem ďábelštějším padouchem než byl zmíněný Mahito (nebo Sukuna). A to samotnou MAPPOU. Ano, nedá to ani mně, musím se k této nechutné kauze na pár řádcích vyjádřit. Přístup vedení tohoto studia k zaměstnancům byl/je naprosto nepřípustný a je opravdu smutné, že kvůli tomu druhá sezona JJK, jakožto i všichni geniální animátoři a ostatní tvůrci nemohli předvést naplno to, co by mohli za lepších, normálnějších okolností. O to obdivuhodnější je, co přes katastrofický stav produkce ne nepodobný katastrofickému stavu v Shibuyi během jedné osudové halloweenské noci dokázali vytvořit. Některé epizody (ano, celé epizody, nejenom sekvence v nich!) budou navždy zapsány zlatým písmem do záznamů nejlépe animovaných anime bitev v historii. Nádherné nasvícení a práce se stínohrou a barvami, kontrastem, přesná kompozice záběrů, práce kamery, míra detailů nebo naopak neskutečná fluidita a dynamika scén, síla úderů a zlověstná velkolepost kouzelnických technik - tam kde, mohli, vytvořili mistrovské nebo i přes časové a další omezení alespoň téměř dokonalé obrazové inferno. Jediné, co mě trochu mrzí je, že až na pár výjimek (a výborné, nezapomenutelné OP a ED - OP je dodnes doslova kulturním fenoménem) podobně dokonalou práci neodvedl skladatel hudby, která mi přišla na některých místech doslova špatná a nehodící se. Ale pravda je, že několik motivů se přesto naopak povedlo opravdu hodně a v dobách, kdy mnohé série nemají více než jeden dobrý motiv bych měl (navíc u takto prokleté produkce) být za něco takového asi více než vděčný. Každopádně, závěrem bych napsal jen tolik - opravdu doufám, že snad jednou k nápravě pracovních podmínek nejen v tomto studiu, ale v celém Japonsku (a Jižní Koreji a v mnoha dalších produkčních společnostech... k tomu tématu viz taky parádní manga a anime Oshi no Ko ;)) dojde. 9/10 () (méně) (více)