Režie:
Michael Lindsay-HoggKamera:
Anthony B. RichmondObsahy(1)
Tento dokumentární snímek mapuje poslední etapu existence nejslavnější kapely všech dob - The Beatles. Když kapela počátkem šedesátých let začínala, bylo jim všem kolem dvaceti, byli nevyspělí a nevěděli, co všechno od života a od hudby chtějí. Na konci desetiletí se ocitají ve fázi, kdy už to vědí, ale zároveň si také uvědomují, že každý z nich chce něco jiného. Práce na hudbě už dávno není společná, každý ze členů svoji energii soustředí hlavně na svoje vlastní písničky. Paul by chtěl být po smrti dlouholetého manažera novým "šéfem" kapely, John podléhá vlivu Yoko Ono a heroinu, George je zahořklý kvůli tomu, že jeho vlastní hudbu nebere "hlavní tvůrčí dvojice" vážně a Ringo už toho má všeho po krk. Díky tlaku zvenčí i vnitřnímu pnutí se kapela na začátku roku 1970 rozpadla, přesto se ale předtím zvládla vzepnout a natočit desky "Abbey Road" a "Let It Be". "Abbey Road" je ikonickým dílem od titulní fotografie po poslední píseň. "Let It Be" poznamenaly spory o hudební produkci i neshody mezi hudebníky. Dokument, který nese stejné jméno, se nese v podobném duchu. Zachycuje atmosféru ve studiu a problematický vznik nahrávek, zároveň také dokumentuje legendární "koncert na střeše", poslední společné veřejné vystoupení skupiny. Skupiny, která existovala pouhých deset let, přesto v mnoha různých smyslech pomohla změnit svět a položit základy současné popkultury. (Morien)
(více)Videa (1)
Recenze (46)
(Ani ne tak) dokument o tom, kterak Beatles nahrávali své předposlední (poslední vydané) album, na to je přeci jenom až moc prost jakýchkoliv zajímavosti a náhledů pod pokličku, navíc krom Paula tam ani nikdo nijak zvlášť nemluví, z té nálady, i když třeba spolu dokáží dva kohouti John s Paulem ještě dělat srandičky, jde cítit, že časy, kdy spolu Fab Four dokázala sdílet 24/7, jsou tytam. Paul nadšenej (možná trochu strojeně), John jaksi mimo, George... byl tam vůbec George? A Ringo tak nějak smířený, že tohle už asi fakt bude labutí píseň kdysi vzrušujících časů. Každopádně dokument zajímavý, je neskutečně fajn, vidět, jak vznikaly různé songy na album Let it Be (co se mělo původně jmenovat Get Back a co mělo mít hlavně úplně jiný, opravdovější, zvuk), jak byly ještě ohlodány na kost, nahé. Stejně tak je fajn pohled na Brouky, kterak si spolu jen tak jamovali. To vše ukončené posledním veřejným vystoupením, koncertem na střeše studia. ()
Ne, já prostě s Beatles nemohu jinak. Slyšet je zpívat a vidět je u toho, to je prostě krása a je jedno, že to je ve formě, která místy připomíná spíše nahrávku fanouška, který se potuloval kolem kapely zrovna ve chvíli, když zkoušela nebo hrála. Ta čtveřice je prostě úchvatná a přitom máte pocit, že jsou celkem normální. Jako kdyby ani nic nenasvědčovalo tomu, že to je jedno z jejich posledních společných vystoupení. ()
Viděl jsem všechny filmy/muzikály/art-worky s legendárními The Beatles, ale tento mi přišel nejobyčejnější a opravdu nudný. Umístit téměř statickou kameru mezi hudebníky zkrátka dle mého není umění (v metaforickém slova smyslu, samozřejmě). Celý počin zachraňuje závěrečný výstup na střeše, který se jediný podobá similárním výstřelkům této čtveřice. :) "Yeah, okay, well, I don't mind. I'll play, you know, whatever you want me to play. Or I won't play at all if you don't want me to play, you know. Whatever it is that'll please you, I'll do it." ()
V průběhu sledování jsem musel zkousnout dvě věci. Let It Be není film, ale dokument. A není to dokument o kapele, ale její hudbě. O náladě v kapele se moc nedovíte, i když určité náznaky tu jsou - Paul navážející se do George, Ringo kterého nikdo neposlouchá, znuděný John pronásledovaný věčným stínem Yoko. Tohle je o hudbě nejlepší kapely všech dob (Queeni prominou) a jako takové je to fantastické. Je neskutečné kam se kapela za 7 let posunula, co všechno dokázali zahrát a na jaké nástroje. Číší z toho neskutečná instrumentální paráda, zároveň je vidět, že kapela ke konci kariéry značně přitvrdila a pokud to ze začátku byl kytarový popík, ke konci to byl plnokrevný rock. Celkem by mě zajímalo, co by kapela hrála, kdyby vydržela do sedmdesátek - stali by se z nich další Párpli či Zepelíni? A teď si jako popař zahraju na ďáblova advokáta, protože bych řekl že pod to haldou instrumentací se ztratil cit pro jednoduchý hit na první dobrou. Ovšem to je jen subjektivní názor, navíc i tady jsou nezapomenutelné songy - Long and Winding Road, Don´t Let Me Down, Across The Universe, Get Back a především nesmrtelná titulní Let It Be. Akademie opět zaspala i když film dostal Oscara za hudbu, titulní píseň, na 100% největší hitovka roku 1970 nebyla ani nominovaná. Každopádně pokud jsem přemýšlel o hodnocení, finální koncert na střeše (srocující se lidi a naštvaní poldové included) má takovou atmosféru, že 5* nakonec bylo zcela jasných. Krásné rozloučení s legendou. ()
Labutí píseň Beatles. A povedená. Na to, že jde o dokument, to má vypilovaný scénář, za který by se nemusel stydět profík. Celý dokument se dělí na tři části - prvních dvacet minut zkouška, čtyřicet minut nahrávání ve studiu a posledních dvacet minut koncert na střeše. Každá ta část má své - jen Yoko Ono se proplétá všemi částmi jako mlčenlivá stíhačka svého partnera, dohlížející na to, jestli nedělá nějaké nepřístojnosti. Možná to tak nebylo, ale prostě to tak vypadá - ta ženská je všude. Ještě že nejsou záběry z WC, možná by byla i v míse. Je vidět, jak hodně si rozumějí Ringo a Paul, jsme svědky toho, jak George Harrison pomohl Ringovi s jeho písničku Octopus' Garden, Paul zavzpomíná na písně, které sice vznikly, ale nikdy je kluci nenatočili ani nezpívali, jen pro sebe a ukázky dvou zazpívá, John Lennon obohatí vizuální dojem tancem s Yoko Ono na jednu z písní, kluci zavzpomínají na dobu rock'n'rollu, objeví se asi Paulova malá dcera, Paul vypráví, jak točil s Maharishim nějaký film, a co se střechy týče, je zajímavé sledovat, jak se lidé zastavovali, jak lezli na střechy, ale jak koncert vadí byznysmenům ("Písničky jsou dobré, ale tady ruší obchody.") a jak se pak londýnští bobíci (policajti) snaží na základě stížností dostat do domu, a když se dostanou dovnitř a na střechu a chtějí koncert zrušit, nasadí Beatles písničku Get Back, což tady může mít význam jako Táhni, a kdy si do textu na ubohé policajty dovolí pár poznámek. Stěžejním bodem filmu je ale asi 46. minuta, kdy pravděpodobně Ringo mluví s Lennonem, který nijak nereaguje, jen kouří cigaretu, a tak Ringo vede monolog o tom, jak nechápe George, proč nechce koncertovat, a že už v Hamburku to kazil, a že nervozní budou pořád a že nejsou jako Stravinsky, jak si George myslí, a že i ty filmy měly smysl. Plus ve filmu zazní celá řada skvělých skladeb - od těch meditativnějších od George a Johna, po odlehčenější a veselejší Paula a Ringa. ()
Galerie (50)
Zajímavosti (20)
- Film bol natočený v lednu 1969, diváci ale museli čakať do května 1970, kým sa snímok dostal do kín, kvôli zdlhavému dokončovaniu albumu Let it be a už bez konečnej účasti členov Beatles. (kosticka7)
- Písničku "I Me Mine" její autor George Harrison přehrál bubeníkovi Ringo Starrovi čtyři dny po jejím napsání. (Morien)
- Koncert na střeše odehráli Beatles v pětici i s Billy Prestonem a jeho skutečná délka byla 42 minut. (Robbi)
Reklama