Režie:
Václav VorlíčekKamera:
Josef IllíkHudba:
Karel SvobodaHrají:
Libuše Šafránková, Pavel Trávníček, Carola Braunbock, Rolf Hoppe, Karin Lesch, Dana Hlaváčová, Jan Libíček, Vítězslav Jandák, Jaroslav Drbohlav (více)Obsahy(1)
Tři oříšky skrývají tajemství a Popelce umožní být jednou obratným lukostřelcem v zelené kamizole, prohánějícím se na koni, jindy neznámou princeznou, před jejíž krásou se i princi tají dech. Cestičku ke štěstí si Popelka najde s pomocí svých kouzelných oříšků a princ přes všechny nesnáze najde svou milou díky tak malému střevíčku, který na nožku padne jen Popelce. (Ateliéry Bonton Zlín)
(více)Videa (1)
Recenze (997)
Nesmrteľná klasika, o ktorej sa dá už len máločo povedať Snáď len škoda, že plejáda tak skvelých hercov a tvorcov už takmer celá odišla. Tento film môže slzu dojatia nad zemiakovým šalátom vyvolať aj u zápasníka MMA, ale keďže vidím, že je tu mnoho ľudí, ktorí hodnotia toto veľdielo ako odpad, zdá sa, že veľkému počtu konzumentov musela zapadnúť kosť z kapra v krku, inak si neviem predstaviť, prečo by niekto Popelku označil za filmový odpad. Z komentárov vyberám nasledovné: "Socialistický výplod, který bude zapomenut", "Sračka s nejhorší muzikou", "Koukal jsem 20 minut a vypnul jsem tu sračku." Rozumiete. Predloha Boženy Němcovej je socialistický výplod. Proste chudera Němcová bola kurva komunistka už pred 170 rokmi a tiež tak bratia Grimmovci, ktorí o popelce rovnako písali. Podľa užívateľa bude film zapomenut a on na to čaká. Tak to gratulujem, to si fandí, asi si myslí, že sa dožije veku ako Matuzalem. Označiť tvorbu Svobodu za najhoršiu muziku, to musí byť ozaj silné poškodenie sluchu, vzhľadom na handicap užívateľa preto nemožno kritizovať. Ale priznať, že za celý svoj život som videl Popelku len 20 minút, to nebude odporom k filmu. Užívateľ buď odniesol televízor nenávratne do záložne, alebo proste neplatí elektrinu. ()
Existuje mnoho filmových zpracování pohádky Popelka. Animovaná i hraná Popelka od studia Disney, muzikálová Popelka, Moderní Popelka..... tou nejznámější u nás ovšem pravděpodobně je Tři oříšky pro Popelku režiséra Václava Vorlíčka. Klasická česká pohádka, která se stala pravidelnou vánoční televizní stálicí a velké popularity se dočkala i mimo Česko. Tři oříšky pro Popelku jsou jednoduše zásadním snímkem české kinematografie a i největší případný odpůrce tohoto faktu nemá moc šancí na námitky. Už v roce 1973 si Václav Vorlíček vydobil slušnou pověst díky snímkům jako Kdo chce zabít Jessii?, ,, Pane, vy jste vdova! ´´ nebo Dívka na koštěti. U svého devátého celovečerního filmu poté jako předloha sloužila klasická německá pohádka, kde ovšem došlo k jistým změnám ve scénáři Vorlíčka a Františka Pavlíčka. A díky tomu vznikla pohádková klasika, kdy sice divák může například upřednostňovat S čerty nejsou žerty nebo Tři veterány, musí ovšem uznat, že Tři oříšky to i díky mezinárodní pověsti dotáhli daleko. Na druhou stranu to ovšem díky mezinárodnímu proslavení předlohy mělo tak trochu snazší. Vorlíček pohádky uměl a Tři oříšky pro Popelky je tak jednoduše krásně natočená záležitost. Ideálně zvolená výprava, bohaté kostýmy, jednoduše pocit, že ze samotné předlohy do jisté míry Vorlíček vymlátil maximum. A pak tu byla pochopitelně šťastná trefa v oblasti castingu. Skvěle zvolená Libuše Šafránková ve své životní roli, Carola Braunbock jako výtečná zlá macecha, výtečná Dana Hlaváčová jako Dora, klasicky perfektní Vladimír Menšík, milé cameo Heleny Růžičkové a.... Pavel Trávníček. Legendární hudba Karla Svobody, očividná filmařská hravost v oblasti snímání jednotlivých záběrů a především ideální podívaná k pohodlí u vánočního stromečku. Vorlíček měl sice v kariéře o poznání více pamětihodných a výraznějších snímků vedle kterých Tři oříšky pro Popelku působí tak trochu obyčejně, ze samotné předlohy ovšem Vorlíček bezpochyby vymlátil maximum. A svého kultovního statusu se Tři oříšky pro Popelku dočkali zcela právem. I díky své oblíbenosti, neustálým pravidelným vánočním reprízám a úspěchu i za kopečky se Libuše Šafránková stala největší českou princeznou a i přes její sebelepší herecké výkony nadále pro všechny zůstala naší Popelkou. Odešla nejen herecká dáma, ale především skutečně ikona českých pohádek. Vánoční reprízy téhle pohádky už nikdy nebudou jako dřív..... ()
Tento komentář věnuji svým "nejoblíbenějším" uživatelům – Hochům z Filmové teorie. Snad jim pomůže znovu spatřit realitu všedního dne. ********* Sine ira et studio!!! Eklatantní paralela Vorlíčkovy tvorby s giganty žánru jako Tarkovský, Von Trier či Buňuel je flagrantní již od prvních minut tohoto elaborátu adespotonu orální kultury. Především afiliativní symbol sovy (ať už mající jakýkoliv signus) představuje edukovaného telebedekra, který významně asistuje divákovi prožít smysl všech mistrových metafor a navodit tak signifikantní inverzivní tendence. Avšak i pro nezasvěceného diváka, u nějž by se zpočátku mohla objevit averze, ba co víc dokonce negace mistrovy epistuly, poskytuje Pan režisér mentorskou berličku. Jedná se zejména o simplifikovaný konfrontační úzus dobra a zla ( Ano, zde mám namysli explicitně zlou macechu a její ambiciózně edukované vlastní dcery v přímém rozporu s repulzivní edukací dcery nevlastní !! ), chudoby a bohatství (Neutěšené aparigrahické Popelčiny poměry versus ad hoc propertiální konzumerismus šlechty!!). Pokud v tomto aktu přistoupíte na mistrovu hru, budete schopni plně prožít předfinální tenzní gradaci při testaci inkriminovaného střevíce!!! Rozradostnění abstrakní vizualizací postfreudovského axiomu prostě potom musíte odpustit tvůrci (možná pro někoho slaboduché) finále ve smylu „Honesta vita est beata“, kdy ústřední dvojice naváže eternální, koexistenčně kopulativní vztah. Pochopíte li plně režséruv záměr, film vás konkveruje a **Na tomto místě se i JÁ musím snížit k insitnímu výrazivu některých uživatelů** „Sežvýká a vyplivne". Silně pochroumáni a polepení slinami pak budete ještě dlouho meditovat nad smyslem života a zejména buddhistickou tezí zvuku tleskotu jedné ruky!!!!!! .. dále viz Antikrista ()
Chápu neustálé omílání Popelky na vánoční svátky, ale po těch prvních šesti sedmi letech, co jsem ji skutečně poctivě každý rok sledoval, už se mi teď její kouzlo trochu vytrácí. Tím ale nechci říct, že by mě příběh už vůbec nebavil a Libuška že by se mi už nelíbila. Naopak uznávám, že Tři oříšky pro Popelku jsou pravým klenotem české pohádkové tvorby, s parádním hereckým obsazením a jako vždy nádhernou hudbou od Karla Svobody. Jen zkrátka sedmkrát a dost! 85% ()
Prý se to mělo původně točit v létě. Ještě že okolnosti rozhodly jinak. Pohádka nejpohádkovatější. P. S. Veverka louská oříšky. Rozlouskne první oříšek - stříbrné šaty. Rozlouskne druhý oříšek - zlaté šaty. Rozlouskne třetí oříšek - šaty posázené brilianty. Veverka začne plakat: "Já kvůli té pitomé pohádce snad umřu hlady..." ()
Galerie (63)
Zajímavosti (183)
- Ve chvíli, kdy preceptor (Jan Libíček) na plese uvádí paní z Kouklova s dcerou Droběnou (Helena Růžičková), můžeme vidět, že jeho ústa se při slovech: „...s dcerou Droběnou,“ vůbec nehýbou, jen překvapeně zírá. (jlumos)
- Sníh u opuštěné chatrče, ve které si Popelka (Libuše Šafránková) schovává své poklady, je na pohled dost ušlapaný, nepochybně se jedná o stopy od filmového štábu. (Nick321)
- Vo februári 2014 zo zámku Moritzburg, kde sa rozprávka natáčala, ukradol zlodej priamo z expozície kópiu šiat. Išlo konkrétne o šaty zo svetlo ružovej a modrej tkaniny a bieleho brokátu, v ktorých tancovala herečka Libuše Šafránková (Popoluška) na kráľovskom bále. Hodnota kostýmu je tisíc eur. Zámok Moritzburg si kópiu Popoluškiných tanečných šiat nechal zhotoviť podľa originálu, ktorý bol na zámku tiež. Jeho cena je však oveľa vyššia. Podľa odhadov sa cena originálu, ktorý navrhol Theodor Pištěk, blíži k cene dvadsiatich tisícom eur. Nemecká polícia vtedy okamžite zverejnila fotografie zlodejov vďaka kamerovým záznamom, páchatelia sa zľakli a ukradnuté Popoluškine šaty poslali okamžite späť na zámok v krabici poštou. Napriek tomu ich chytili a zatkli. (Raccoon.city)
Reklama