Režie:
Petr VáclavKamera:
Štěpán KučeraHudba:
Jiří VáclavHrají:
Karel Roden, Lenka Vlasáková, Marek Daniel, Gabriela Škrabáková-Kreutz, Jitka Schneiderová, Ludmila Engelová, Miroslav Hanuš, Eduard Jenický (více)Obsahy(1)
Film Paralelní světy vypráví zdánlivě obyčejný příběh ze života, jehož variace možná prožil kdekdo z nás. Je to film o našich partnerských vztazích; v této době a na tomto místě. Asi to budete znát. Architekt Kryštof žije již několik let s Terezou. Zatímco pro Kryštofa je nejdůležitějším tématem života jeho práce, Tereza vidí život trochu jinak
Na půdorysu téměř vzorové studie vztahu mezi mužem a ženou se režisér Petr Václav pokusil zachytit postoje své generace a zkratkovitě naskicovat atmosféru naší doby. Neefektní komorní příběh je režírován neklidně a nekonformně, obrazy jsou působivé, ale zároveň jakoby přítomné v každodenní realitě. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (53)
Tváří se to hluboce, smysluplně a je to vlastně prázdné a nicneříkající. Ona je nešťastná ve vztahu s mužem, který na ni v podstatě kašle, ale ona neumí říct, že je něco v nepořádku, soustřeďuje se jen na podivné iritující kňourání, které partnera pochopitelně sere. Vztah se rozpadne, protože se oba v podstatě stále míjeli a nekomunikovali, což je ovšem běžná příčina rozpadu vztahu. No a co? Dozvíme se něco nového, uvidíme nějaký neotřelý pohled? Ne. Jen koncentrovaná nuda o dvou lidech, kteří spolu už dávno být nemají a kterým není jako páru pomoci. Herci se mi oba líbili, byť postava Lenky Vlasákové mi lezla na nervy, což beru jako plus, je vidět, že to Lenka zahrála dobře. ()
Český Lev 2 nominace: Herec HR - Karel Roden, Kamera ()
Na ceske i svetove pomery nadprumerne zdarila psychologicka studie vztahu muz a zena. ()
Václav má bezpochyby jeden velký dar, který se nebojí použít ve filmu bez ohledu na možné následky. Každou scénou a každým slovem dokáže diváka nasrat. Jeho koncentrovaná vztahová deprese nikam nevede a otravné postavy nedokáží zachránit ani jinak sympatičtí herci. ()
Poučená a filmársky vyspelá česká Červená pustatina (ktorú pripomína nielen „púštnymi“ snovými scénami), ktorá sa však vznáša v nevábnom vzduchoprázdne. 70% ()
Jen se tu rozplývejte nad tím, jak je to hluboký. Přitom je celý film o ničem. Pan režisér nám chtěl asi něco říct, ale nevede se mu to. ()
Zvláštní svět tohoto filmu. V něčem závažný, v něčem nepřirozený. Beru si to zajímavější... ()
Roden je zde sympatický a nadmíru přesvědčivý, Lenka Vlasáková pak podává nadprůměrný herecký výkon a ne poprvé dokazuje, že je jednou z nejvýraznějších českých hereček současnosti. ()
Film, v němž herci netlachají, ale HRAJÍ. Na scénáři s Petrem Václavem spolupracovala Marie Desplechin. Dvěma scénami sice příběh mírně upadá – Tereza (Lenka Vlasáková) překvapivě zrazuje nejlepší kamarádku Alenu (Petra Ernyeiová) a Kryštofovi (Karel Roden) se předpokládaně vyznává přítelkyně jeho kamaráda/ spolupracovníka Markéta (Jitka Schneiderová), ale v konfrontaci s těmito nadbytečnostmi je pak zase mírně ironické závěrečné setkání Terezy a opuštěného Michala (Marek Daniel). Neschopnost komunikace je patrná mezi všemi aktéry. Otevřený závěr se drží základní linie příběhu – představivosti. Takže: kam/ za kým asi kráčí Tereza? Výborná kamera Štěpána Kučery; obrazově dokonalé – snové, horečnaté výjevy. Ústřední dvojice Vlasáková – Roden působí velice přirozeně. ()
Skvělá studie mužsko-ženských vztahů a (ne)schopnosti jednou naslouchat tomu druhému a naopak. Škoda, že tenhle kvělý film poněkud zapadl. Zkrátka je to asi film pro vnímavé diváky a těch, jak se zdá, není zdaleka tolik, jak by se zdát mohlo. Ohňostroje výbuchů nebo salvy smíchu v něm totiž najít nelze a o kultovních hláškách také nemá smysl hovořit... ()
Zvláštní film. Svou nostalgií, melancholií hodně zajímavý, svým pojetím však mimo realitu a logiku. Hlavní postava se nějak na konci filmu stane sebevědomou a nezávislou ženou, problém však je, že celých 95 minut koukáme na to, jak je neschopná se takovou stát, a pak najednou střih, bum bác a hotovo. Psychologicky nevysvětleno, z ničeho nevychází. A to s tím potratem, to je také spíše jako pěst na oko. ()
Ať se tu v Evropě nažereme těch věčných studií vztahů a ukázkama obscecí s úvahama o "majáku a díře". Tečka. ()
Doma nie je nikto prorokom. V tomto prípade to platí úplne jednoznačne. Že Václavov film doma ocení len minimum odbornej verejnosti, o Českých Levoch už ani nepíšem (a po tohtoročných nomináciách už si nemyslím radšej vobec nič) - to ma ani neprekvapilo. Pritom sú Paralelní světy skvelou psychologickou štúdiou vzťahu, ktorý prestal fungovať a toho, čo to urobí so ženou a čo s mužom. Teším sa, že si dnes film znova pozriem na ČT, nevidel som ho od premiéry. Každopadné pamätám si scénu, ktorá na mňa dokonale zafungovala - keď sú Tereza a Kryštof na nejakej party, ona má vo vlasoch zubnú pastu a jeho to neskutočne rozhádže...Obaja hlavní predstavitelia, Lenka Vlasáková i Karel Roden, hrajú tak, že máte pocit, že takýto sú v civile - a to, samozrejme, nie je výhrada k nim ako ľuďom, ale práve jednoznačný kompliment k nim ako hercom. Nie je to dokonalý film (čo mi ale nenáleží vobec posudzovať), ale je to výborný film o nedokonalosti v nás ! ()
"Ještě tady mám Kinga.. To jen tak na usnutí.." ;) ()
CITÁT - To by Češi nikdy nedovedli postavit......... Karel Roden jako architekt v tomto lehce podivném snímku. Zase jedna snaha natočit umělecký film a nedotahnout vše do zdárného konce. Abstrakce je tam možná málo, ale to co vyplňuje mezery je jen obyčejný a stokrát viděný příběh. Jeden z mnoha filmů, kde se řeší rodinné problémy a práce. To prostě není film pro zábavu, ale někdy spíš pro nudné chvilky a když zrovna nemáte nic jiného při ruce. Podíval jsem se na to díky Karlu Rodenovi, mám toho herce rád. Zde mně však jedině on udržel až do konce. Nějak moc se mi to nelíbilo, chvilku nuda, chvilku klišé, hudba nic moc. Co dodat - CITÁT - Mě je to už úplně jedno.......... ()
Aspoň jeden film dokázal Václav natočit bez cikánů, chvála za to, jinak sem tam viděl odkaz na Saló a na Postavu k podpírání, dvě jasný scény (zasraný zadky a rakev), kerý k tomu odkazovaly. Viděno znovu po 20 letech a celkem to furt de, jen ten Roden byl poznamenanej tou rolí v tom americkym trilleru,a Vlasáková byla dobrá. Byl v podstatě její film. ()
Vztahové drama, které se blíží skutečnosti, až z toho občas mrazí. A to díky preciznímu scénáři, kde není místo pro předvídatelné momenty a ohrané situace, úžasné herecké dvojici v hlavní roli a suverénní režii doslova propojené s dobře odvedenou kameramanskou prací. Pak je jedno, že film nemá gradaci, divák se v něm ztrácí a jeho otázky zůstávají nezodpovězené. Jde jen o vnější sledování rozpadu dlouholetého vztahu, v němž se zničeho nic objeví těžko definovatelná trhlina a ta sebou nese lavinu rozhodnutí, jež vedou k neefektně zdrcujícímu konci, v němž je však možná i naděje, chce-li v něm něco pozitivního divák najít. Více než desetiletá pauza P. Václava po tomto pozoruhodném snímku je jednou z největších nespravedlností a ostud naší kinematografie. ()
Téměř psychologiský film. Skvělý Roden. ()
Vydařené depresivní psychologické drama rozebírající oblíbené věčné téma, na kterém - když se to umí - v podstatě není co zkazit. Povedly se i netypické snové scény, které si svou působivou atmosférou skoro nezadají s Naukou o snech. ()
Asi vetsina divaku tusi, co chteli tvurci filmem rict, cele je to ale takove nedotahnute a to i pres slusne herecke obsazeni a nadejny namet. ()
Reklama