Režie:
Joachim TrierKamera:
Kasper TuxenHudba:
Ola FløttumHrají:
Renate Reinsve, Anders Danielsen Lie, Herbert Nordrum, Maria Grazia Di Meo, Hans Olav Brenner, Deniz Kaya, Vidar Sandem, Olav Stubberud, Gisle Tveito (více)Obsahy(1)
Brzy třicetiletá Julie stále hledá své místo ve světě a experimentuje, zatímco její starší přítel Aksel by se rád usadil a začal novou životní etapu. Věci se zkomplikují, když zvídavá Julie pronikne na večírek, na kterém potká mladého a okouzlujícího Eivinda... Film na pomezí dramatu a komedie vypráví vtipně, pravdivě a s citem o vztazích a životě v době, kdy můžeme mít téměř nekonečné možnosti, a přesto si připadat jako nejhorší člověk na světě. (Aerofilms)
(více)Recenze (245)
Tenhle film se těžko hodnotí. Je vlastně výborně natočený, ale příběh sám je strašně nepříjemný. Asi je to z pohledu tvůrců vlastně úspěch, ale mě jako divákovi vyznění celého snímku vadilo a lidsky dotklo. ()
Hlavní postava je strašná kráva. Je to vlastně dobře, protože se film jmenuje jak se jmenuje. No ale mě to bohužel strašně rozčilovalo. Myslím, že se v ní spoustu žen pozná, to je zase dobře a má to možná slabý pozitivní efekt. Bohužel ale film o nesympatické krávě očekávaně není sympatický. Dávám tři hvězdy jen protože jsme na tom byli se ženou na Silvestra a byl jsem po výborné večeři :-). ()
Podivná,n neskutočne nudná a zdĺhavá romantická konverzačka dejovo úplne o ničom. Severská filmografia mi je veľmi blízka, ale Najhorší človek na svete je výnimka potrvdzujúca pravidlo, ktorá ma minula na plnej čiare. 15% ()
Hodně civilně a uvěřitelně působící příběh a film - vyšperkovaný neotřelými režijními nápady. Bohužel pro mě mě to nevtáhlo, sledoval jsem to přes okno z jejich balkonu. ()
Upřímný, hravý i dojemný film ze života, jehož jedinou větší pihou na kráse je snad jen to, že ne vždycky utíká tak rychle jako život, o kterém vypovídá. ()
Naprosto realisticky vykreslené lavírování mladého člověka mezi životními možnostmi, jichž se mu dostává. Hlavní hrdinka je bohužel zamilovaná do ideálů své budoucnosti, ale už k ní není ochotna kráčet zdlouhavou a náročnou cestu - a svůj "pravý" život tak odkládá na neurčité potom. Začne žít, ale až "potom". Partner na ni vznáší požadavky na budoucnost (partner, který zase trpí řadou svých problémů) a ona si zvolí únik skrze nevěru s jedincem odrážejícím její touhu po věčném mládí a bezstarostnosti. Ale po poznání konečnosti a nesmyslu věčného vyčkávání jí i tento provizorní život začne nahlodávat svědomí. Konec snímku skvěle podtrhuje hrdinčinu podstatu - vrací se tam, odkud utekla, a skrze nadcházející smrt bývalého partnera poznává, jak zničující věčné odkládání budoucnosti může být. I on, na své smrtelné posteli, touží po jediném - žít smysluplný život a být tak šťastný. Film skýtá mnoho emočně vyčerpávajících momentů v kombinaci s nekonečnou plejádou překrásných barev - pohled na večerní město a západ slunce mi po skončení filmu zůstávají ještě dlouho v srdci. Nejhorší člověk na světě je opravdu krásný, hluboký a silný snímek a jsem rád, že jsem se k němu dostal (a konečně jej přestal odkládat!). ()
Přemýšlím, jestli si teď dokážu vybavit jiný film, který by mi připadal tak hluboký a příjemně odlehčený zároveň... Většinu času mi s ním bylo neskutečně dobře, a to, i když věci, které se v něm odehrávaly, rozhodně nebyly jen veselé. Bylo to takové ze života, ale velmi originálně pojaté, napsané, natočené, výborně přirozeně zahrané, člověk se dokázal velmi dobře vžít do hlavní hrdinky, toho, co dělá, jak uvažuje. Ke konci už právě uvedené platilo tedy přece jen trochu méně a asi bych si představovala trochu jiný samotný závěr, ale jinak je tenhle film pro mě vlastně takové menší zjevení, skutečný zážitek, film s velkým F a důkaz, že má stále smysl sledovat nové snímky a věřit, že se mezi nimi objeví takové, které dokážou překvapit a filmovému fanouškovi dát přesně to, co na filmech miluje... 90 %. ()
Tohle že je mentalita dnešních třicátníků? Pokud ano, tak jsem rád, že do jejich generace nepatřím. Příběh mi přišel povrchní a psychologicky mělký. Jestli si někdo myslí, že filmovým tvůrcům křivdím, ať si pustí Bergmanův film Scény z manželského života (1973). Tak má vypadat psychologické drama o partnerských vztazích. Hází tam hlavní hrdinka v podání Liv Ullmannové po někom použitým tamponem? Nehází. Tehdejší ženy znaly i sofistikovanější způsoby, jak vyjádřit své emoce. Výstižné komentáře: brumbrum, rostsoft. ()
Nejhorší člověk na světě je hodně rozporuplný film. Největší problém vidím v ústřední dvojici, kdy si Julie a Aksel několikrát ve filmu řeknou, jaké je mezi nimi jedinečné kouzlo, které však divák nemá šanci vůbec zachytit. Dramatická výstavba je vedena do ztracena, ale to byl možná víc záměr než nemohoucnost tvůrců. Na druhou stranu Trier dobře reflektuje bezradnost dnešních mladých lidí. V takřka nekonečných možnostech výběru mnozí promrhají život přemýšlením o tom, co si mají vlastní vybrat. Moc se mi líbila ta část filmu, kde Aksel pomalu umírá a bilancuje nad svým životem. V jednotlivostech působí Nejhorší člověk výborně, ale z dílků se nepodařilo složit úplně funkční celek. "Promarnil jsem tolik času obavami z toho, co by mohlo dopadnout špatně. Přitom špatně dopadly věci, ze kterých jsem nikdy obavy neměl." ()
Skvele zahrana sonda, do duse hledajici se tricatnice. Obcas se v tom da neprijemne najit, obcas se musi nad hlavnimi postavami kroutit hlavou a obcas prekvapi audiovizualni hratka. Dobra dramaticka prace. ()
Hodně silná generační výpověď. I když snímek vyzní trochu vykalkulovaně, je pravdivý a vede k hlubokému zamyšlení. I po formální stránce velmi nadprůměrný kousek s nezapomenutelnými momenty. 80 % ()
Ťažko vysvetľovať artovo neznalému divákovi, prečo sú škandinávske filmy také dobré. Alebo, že keď je ten film taký dobrý, o čom vlastne bol. Lebo to nie je podstatné. Bodujú tou neskutočnou autenticitou - v réžii, scenári, hereckých výkonoch... To povyšuje v podstate ničím výnimočný príbeh na umelecký piedestál. A hoci to je stále pomalší film než hocičo z americkej produkcie, už dávno pominuli časy Dogmy 95, ktorá nám podsúvala raw zábery z ručnej kamery, bez akejkoľvek hudby či vizuálnych trikov. V tomto filme vidíme aj filmársku hravosť, má to rozprávača, stop motion, timing do filmovej hudby... A pritom to stále zostáva škandinávsky autentické. P.S. Celý čas som premýšľal, že koho mi predstaviteľ hlavnej mužskej postavy pripomína. Až keď nemal na konci vlasy, spomenul som si, že hral predtým Breivika. ()
ORÁLNÍ SEX VE VĚKU #METOO Chytrý, ale banálně roztomilý vilhelmovský diblík Julie se vyznačuje především tím, že NEVÍ. Neví co, kdy, kdo, komu. Když už začíná mít pocit, že kreslíř komiksů Aksel by mohl být onen kdo, připlete se k tomu jiný někdo s tváří norského Pucholta Eivind - a tak se to tu má se vším až do hořkého konce. Banální. Dopadl jsem jako Homer Simpson, který četl Jak zabít ptáčka, aby se dozvěděl, jak zabít ptáčka. V Nejhorším člověku na světě se nevyskytuje nejhorší člověk na světě (na základě prvoplánové roztomilosti jsem předem podezíral postavu s tváří Renate Reinsve, že by jím mohla být), nejsou tam dokonce ani vyloženě špatní lidé; jen banální. I když být banální není samo o sobě nic moc, na kategorii NEJ by nás v této škatulce bylo trochu moc. Síla Člověka nicméně tkví v tom, že podává osudovou, nepřekonatelnou banalitu tak autenticky a zároveň poutavě, že obrací hrůznou slabinu v triumf; Trier jako skandinávský Woody Allen dávno předtím, než ke konci dojde na doslovné citace - pochopitelně bez špetky humoru. Vyrostl jsem v době, kdy se kultura šířila v podobě fyzických předmětů. Bylo to zajímavé, protože jsme mohli mezi nimi žít. Mohli jsme si je vybrat. Držet je v ruce. (...) A... teď je to všechno, co mám. ()
"Já tě miluju, ale přitom i nemiluju." A o tom všem to je. (100%) ()
Mnoho kriku pre nič. V živote hlavnej hrdinky sa toho deje zdanlivo mnoho, no všetky tie životné, emočné, vzťahové peripetie vedú napokon k ničomu. S komédiou to má pramálo spoločného, je to čistokrvná dráma se vším všudy. Taká zo života. ()
Julie chce něco víc, akorát vlastně neví co. A nedá pokoj, dokud to nedostane. Pěkná love story z postsvobodného světa. ()
Realistické filmové ztvárnění věku 25-30 let. ()
70% ()
S hlavní hrdinkou jsem se ztotožnil, protože taky pracuju v knihkupectví. A to je jediný důvod, proč jsem se s ní ztotožnil. 9/10 ()
Julie si stále není jistá, kam dál směřovat svůj život. Tuhle nejistotu často odnáší její nejbližší okolí, přesto jí to nemůžu mít za zlé, naopak mám pro ni v mnoha ohledech pochopení, zároveň s ní však úplně nesouzním. Což nakonec s nikým z trojice, se sympatiemi si film dává na čas, aby blíže k závěru přece jen někoho potvrdil. Jeho vyprávění má spád, své z tohoto pohledu udělá i velmi vhodné rozdělení do kapitol. Velmi vhodné v jeho rychlejší a řekněme komediálnější části, v melancholickém závěru už kapitoly spíše ruší. Ten je sám o sobě jiným filmem, snad trestem pro nejhoršího člověka na světě? Možná. Má to výbornou kameru a scénu, ve které se řeší, co je a není nevěra. Zajímavá Trierovka, tentokrát od Joachima. 80% ()
Reklama