Režie:
Billy WilderKamera:
Charles LangHudba:
Adolph DeutschHrají:
Marilyn Monroe, Tony Curtis, Jack Lemmon, George Raft, Pat O'Brien, Joe E. Brown, Nehemiah Persoff, Joan Shawlee, Billy Gray, George E. Stone, Dave Barry (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Nestárnoucí americká hudební komedie nás přenese do Chicaga roku 1929. Jejími hrdiny jsou saxofonista Joe a basista Jerry, dva hudebníci na útěku před bandou gangsterů. Ve chvíli, kdy jsou úplně na dně a bez práce, objeví se lákavá nabídka na třítýdenní angažmá na Floridě. Věc má ovšem malý háček. Jedná se totiž o čistě dívčí orchestr Sladká Zuzi. Když ale teče do bot a gangsteři jsou jim v patách, není čas na hrdinství. Díky ženským šatům se oba rázem promění v saxofonistku Josefínu a basistku Dafne. V novém převleku se seznamují s půvabnou zpěvačkou Pusinkou Kowalczykovou, do níž se Joe pochopitelně zamiluje. Sami se brzy stávají, stejně jako ostatní dívky, terčem pozornosti mužů. Zatímco o Joea alias Josefínu se zajímá mladičký hotelový poslíček, k Dafne se přilepí obstarožní a neodbytný milionář Osgood Fielding. Začíná řada neuvěřitelných zápletek, záměn a omylů. Vynikající komedie Billyho Wildera z roku 1959 se už dávno a právem zařadila do zlatého fondu filmové klasiky. Vedle výkonů hlavních představitelů Jacka Lemmona, Tonyho Curtise a Marilyn Monroe v ní potěší také jazzová hudba Mattyho Malnecka. Film byl v roce 1960 nominován na šest Oscarů, získal Oscara za kostýmy a řadu dalších cen včetně tří Zlatých glóbů. (Česká televize)
(více)Videa (4)
Recenze (741)
Nikto nie je dokonalý a dokonalý nie je ani tento film. Ale, ako sa v ňom hovorí "proti naftě se plout nedá" a ja si zatiaľ neviem predstaviť, že by som mu dal menej ako päť hviezdičiek. To by som musel prehodnotiť všetky komédie a do toho sa mi vôbec nechce. Isteže, pri dvadsiatom alebo neviem koľkom zhliadnutí už nemám šancu objaviť niečo nové, a ani ten smiech nie je taký hlučný a spontánny, ako kedysi. Ale nakoniec, ani od dobrého paprikáša neočakávam gastronomický objav, ale zaručene dobrý chuťový vnem. A keď sa v nejakej spoločnosti budú spomínať komédie, na ktorých sme sa dobre zabavili, verím, že Some Like It Hot bude filmom zjednotiteľom. ()
Skutečná perla všech perel mezi klasickými komediemi. Jack Lemmon i Tony Curtis ve svých nejlepších rolích, o Marilyn nemluvě (popravdě jsem nikdy nepochopil, co je na ní tak úžasného a nebýt této role, ani bych ji neviděl hrát v něčem pořádném, pravda, vlastně ještě Slaměný vdovec). Billy Wilder měl absolutní smysl pro komično i nadsázku, a hlavně vkus a inteligenci. Navíc atmosféra gangsterských dvacátých let je vystižena mnohem lépe, než v leckterém dramatu. Poznámka: dost se na filmu podepisuje dabing. Neviděl jsem film v originále, takže srovnávám starý dabing s Cupákem alias Curtisem a nový tuším s Benešem (Lemmona mluví v obou případech Brabec). Jak kvalita dabingu, tak úroveň překladu jsou značně v pospěch staré verze. Nechápu, proč se tak často filmy už jednou kvalitně namluvené musí dabovat znovu mnohem hůř. "Je tomu už deset let, co jsem se zvolil předsedou týhle organizace, a snad můžu říct sám, že jste zvolili dobře…" ()
NALÍČENÍ DÍVKOCHLAPCI NA MNE ZAPŮSOBILI TAK ODPUDIVĚ, SMĚSICE KRVAVÉ LÁZNĚ A PŘESTROJENÍ ZA ŽENY BYLA TAK NESNESITELNÁ A VTIPY NA TÉMA TĚLESNÉHO ZEMĚPISU TAK OTŘEPANÉ, ŽE JSEM VYKLOUZL Z KINA BOČNÍM VÝCHODEM, NEBOŤ PŘEDPOKLÁDÁM ŽE KONEC FILMU SNESOU JEN SILNĚJŠÍ NERVY NEŽ JSOU MOJE."C.A. Lejeune, Observer, 17. května 1959.To mluví samo za sebe, nemyslíte? ()
Netušil som, do čoho idem, koniec koncov ani som nemohol, keďže mňa snímky z týchto čias až tak príliš neberú, no a popravde, neberie ma ani táto forma humoru. Asi som príliš konzervatívny. Krimi zložka prakticky neexistuje, humor úplne mimo mňa, hudobné scény ma až na tie v Indických filmoch za doprovodu tanca nijak nadchnúť nevedia a tak som sa po niekoľkých minútach začal pýtať sám seba: "Prečo sa mám pozerať na dvoch chlapov, čo sa prezliekli za ženy?" Jediné, čo si ma dokázalo ako tak získať, je romantická línia príbehu, ktorá je prakticky originálna, pričom diváka tak nejak láka dopozerať samotný snímok, aby sa dozvedel, ako to celé dopadlo. Tak dajte vedieť, lebo toto je ďalší z radu 200 najlepších, či najobľúbenejších filmov, ktorý nijak extra nenadchol. No a zostáva 11 pokusov. ()
Galerie (51)
Zajímavosti (97)
- Aby Marilyn Monroe (Sugar Kane Kowalczyk) vzala svoju rolu, musel ju presvedčiť vtedajší manžel Arthur Miller, nakoľko mali obrovské dlhy. (Raccoon.city)
- Při natáčení filmu se herečce Marilyn Monroe (Sugar Kane Kowalczyk) nelíbil její nástup. Měla pocit, že hvězda jejího formátu se na plátně nemůže objevit jen tak. Řekla režiséru Billymu Wilderovi, aby tedy něco vymyslel. Druhý den Wilder přišel s novou vstupní scénou. Ta se měla odehrávat tak, že Marilyn prochází kolem Daphne (Jack Lemmon) a Josephine (Tony Curtis) v přiléhavých černých šatech, když vlak upustí páru přímo na její pozadí. (khedy)
- Tony Curtis (Joe / Josephine) s Jackem Lemmonem (Jerry / Daphne) měli z nošení podpatků extrémně bolavé nohy. Jelikož Marilyn Monroe (Sugar Kane Kowalczyk) neustále pletla text, museli oba muži stát na podpatcích hodiny. (Duoscop)
Komediální žánr je dle mého společně s hororem aktuálně žánrem nejobtížnějším. Zatímco u horroru je dnes hodně těžké diváka vyděsit nebo vystrašit (a divák tak aktuálně v kinech dostává jen výplachy, které neurazí ale v hlavě fakt dlouho nezůstanou), hodně komedií má zase naopak v dnešní době problém diváka pobavit a dohánět ho k záchvatům smíchu. Samosebou u obou těchto žánrů platí, že se sem tam objeví výjimka, právě u těchto dvou konkrétních žánrů si ale za posledních pár let vzpomenu na nejméně výrazných kusů. Proto je možná někdy lepší šáhnout daleko do minulosti a pustit si nějakou vyhlášenou komediální pecku. A o to nejlepší je šáhnout po komedií, kterou většina známých řádí na vrchol komediálního žánru. A tím myslím právě Někdo to rád horké. Scénárista a režisér Billy Wilder napsal tuto komedii společně s I. A. L. Diamondem. Nutno dodat, že nešlo o kompletně nový nápad, protože Wilder šáhnul po francouzském filmu Fanfare of Love z roku 1935, který se zároveň dočkal v roce 1951 německé předělávky. Wilder ale do příběhu zapojil především podzápletku o gangsterech, kteří jdou naším hlavním hrdinům po krku a rozhodně se tak o Wilderovi nedá říct, že by se jen svezl na vlně předchozího námětu. Do hlavních rolí dvou muzikantů, kteří se na ukrytu před gangstery převléknou za ženy a ukryjí se v dívčím orchestru si Wilder sehnal parádní hereckou dvojici Tonyho Curtise a Jacka Lemmona. Zatímco co Curtis byl pro roli Joea hned první volba, co se týče role Jerryho Wilder hledal a hledal a kolem kandidátů na roli se motali třeba Frank Sinatra nebo Jerry Lewis, nakonec ale volba padla právě na Jacka Lemmona a ideálnější casting by si po shlédnutí filmu do téhle dvojice opravdu nepředstavil snad nikdo. Curtis a Lemmon jsou totiž oba naprosto perfektní a předvádějí neskutečných herecký koncert kdy skvěle prodávají veškeré fóry, veškeré gagy a vlastně i vše ostatní. Budu v tomhle ohledu možná trochu kontroverzní, co se týče názoru na vzhled Marilyn Monroe se ale asi nikdy neshodnu s většinou, že šlo o nejhezčí ženu Hollywoodu a dost možná jednu z nejhezčích sen lidské historie, kterou někteří dokonce přirovnávali k trojské Heleně. Minimálně po stránce herecké se ale u Marilyn nedá popřít, že v sobě má jistou auru roztomilosti a do role Sugar se hodí náramně. I ona tu dostala příležitost se herecky vyřádit a je opravdu skvělá. I přes pomluvy o tom, že měla dle kolegů inteligenci 5-letého dítěte a zprávy o tom, že na natáčení dělala obrovské potíže a scény je její přítomnost ve filmu okouzlující a i člověku, kterému její velebení co se týče krásy do nebes přijde přehnané má chvilku pocit, že na tom něco bude. Ale zas mě to rychle přešlo. Hlavní hvězdou tohohle filmu ale není ani Lemmon ani Curtis nebo Monroe. Hlavní hvězdou Někdo to rád horké je totiž především právě scénář Wildera a Diamonda, který opravdu dodává jeden parádní vtip za druhým a jeden parádní gag za druhým a bránice je už po hodině roztažená do oblak. A to vám pak dojde, že chybí ještě hodina a říkáte si, že už by to chtělo fakt zvolnit, protože vám ta bránice asi fakt praskne a ten film vás dosměje k smrti. Neumřel jsem a ani jsem vyloženě smíchy netrpěl, pamatuji si ale, že jsem byl schopný se několika vtipům smát ještě minutu poté co padli. A to je prostě na komedii neskutečně potěšující fakt. Zároveň Wilder jako režisér parádně kombinuje prvky komedie a romance Marilyn Monroe sice chtěla barevný film, právě ta černobílá barva je ale na filmu to další kouzlo a především si Někdo to rád horké ani barevné nedokážu představit. Tohle je totiž ten film, který dle mého názoru vyniká právě v černobílé. Ten film prostě hezky vypadá, má hezkou kameru, nádherné kostýmy a parádně využité lokace. Nejlepší hláška filmu? Pravděpodobně ´´ Nikdo není dokonalý´´. Hláška, která má do sebe dost možná víc než by se mohlo zdát. Hláška, která není pouhou parádní tečkou za celým filmem a která není pouhým vtipem ale dost možná se v ní dá najít větší smysl. Člověk v tom může vidět i něco víc než ´´ pouhou´´ skvělou hlášku dvou scénáristů. O tom dle mně vypovídá i fakt, že samotný Wilder má na svém náhrobku vyryto právě ´´ Nikdo není dokonalý´´. Pod touhle větou se opravdu dá najít spoustu významů a každý jí může brát po svém. Můžete jí brát jako pouhý další dokonalý vtip nebo můžete jít ještě hlouběji. To už je na každém divákovi jak se rozhodne. Neřeknu jen tak, že je Někdo to rád horké nejlepší komedie, protože mám pár jiných favoritů za které dám s klidným srdcem ruku do ohně radši, rozhodně bych se jí ale nebal seřadit na seznam těch nejlepších komedií všech dob. TOP 20? Možná bych šel přece jen ještě výš. Rozhodně je ale pravda, že 61 let starý film dle mého nezestárl a i po letech dokáže skvěle pobavit, uhranout stránkou technikou i humornou a především dokázat, že někdy se opravdu klesá. Někdo to rád horké bohužel strká do kapsy většinu komedií z uplynulé dekády a člověk jen může doufat, že se blýská na lepší časy. Tvůrci se kdykoliv můžou někde inspirovat a myslím, že právě Někdo to rád horké je pro takovou inspiraci ideální....... () (méně) (více)