Režie:
Nick MoranKamera:
Roberto SchaeferHrají:
Jason Isaacs, Suki Waterhouse, Paul Kaye, Rupert Everett, Jason Flemyng, Steven Berkoff, Rebecca Root, Ewen Bremner, Kirsty Mitchell, Joseph Millson (více)Obsahy(1)
Hudební producent a spoluzakladatel vydavatelství Creation Records Alan McGee (Ewen Bremner), bouřlivák se zálibou ve zhýralém životě, se podílel na vytvoření britpopového soundtracku divokých devadesátek, když uvedl na scénu kapely, které určovaly tuto éru, včetně Oasis, Primal Scream a My Bloody Valentine. Film, který je orámován McGeeho drogovým výletem do Los Angeles v polovině 90. let minulého století, kde sedí u bazénu a vzpomíná s reportérkou (Suki Waterhouseovou) na svou minulost, mapuje producentovu bouřlivou životní cestu od chudého školáka z Glasgow s vytříbeným hudebním sluchem a podnikatelskými sklony až po jednoho z největších a nejvlivnějších hudebních magnátů v Británii. (Cinemax)
(více)Videa (1)
Recenze (9)
Životopisný film o Alan McGee, zakladateľovi legendárneho hudobného vydavateľstva Creation Records. Mimo iné, jeho najväčšou zásluhou bola tá vec, že objavil pre svet skupinu Oasis. Prvá polovica filmu plynie v očakávanej atmosfére, “klasickú“ atmosféru „(sex), drog, rock and roll“ celkom dobre priblíži Ewen Bremner (on pre takéto filmy má potrebný „talent“, stačí si spomenúť na Trainspotting). Druhá polovica však postráca tempo a jej filozofický charakter sa neporadí dostatočne dobre spojiť s dynamickejšou prvou časťou. Samotný príbeh mal v sebe viac, ale nepodarilo sa z toho vyťažiť viac. Osobné hodnotenie: 70% (***) ()
Velká škoda, že tuhle skvělou látku nerežíroval nějaký lepší režisér, třeba Danny Boyle... ()
Klasické hudební drama, které se snaží být cool a dravé. Ale vše už jsme viděli tolikrát, že film nemá čím zaujmout a po celou dobu se ani nepokouší žánr posunout někam dál. Neinovativní režie tomu také nijak nepomáhá. ()
Pohled na historii britske kultury, ktera je zabalena do pribehu. Je to zabava, nic vic s dobrym soundtrackem. Pripomina to film Nonstop party z roku 2002. ()
Tie pesničky od Oasis na konci boli pohladením pre dušu. A celkovo hudba bola veľmi dobrá, to je na tomto filme asi najlepšie. Lebo inak príbeh Alana Mcgeeho bol z polovice len o fete a nech už bol akokoľvek dobre zahraný, nedokázal si získať emocionálne puto s divákom. A ťažko povedať, do akej miery vystihuje realitu. No ako celok to nebolo zlé dielo a myslím, že na konci príde aj taký ten dobrý pocit. Uspokojivý zážitok. ()
Reklama