Režie:
Štěpán KozubScénář:
Štěpán KozubKamera:
Petr HrubešHudba:
Michal SedláčekHrají:
Robin Ferro, Beáta Hrnčiříková, Vladimír Polák, Albert Čuba, Vladislav Georgiev, Štěpán Kozub, Lada Bělašková, Zuzana Truplová, Jiří Sedláček (více)Obsahy(1)
Volným pádem je tragikomický příběh introvertního pokladníka Michala (Robin Ferro), který se zamiluje do dívky z nedalekého květinářství (Beáta Hrnčiříková), plachá povaha mu však nedovolí udělat první krok. Tragikomice Michalova příběhu, kterému osud a společnost stále hází klacky pod nohy, nahrává i svérázný otec (Vladimír Polák) nebo Michalův šéf (Albert Čuba). Volným pádem je ukázka toho, že být empatický, milý a vstřícný nutně neznamená být zároveň úspěšný a oblíbený. (ČSFD)
(více)Recenze (64)
V podstatě totožné téma jako točí Martin Pohl se svými Party Hard, s tím, že i zde můžete nalézt nadržené fotry a outsiderovské hlavní postavy. Ze začátku snímku jsem cítil velký potenciál, linie s fotrem a nerealistické dialogy šustící papírem jej ovšem poslaly někam, kde neměl být. Ostravští bezdomovci mluvící perfektní češtinou i jiné postavy, které očividně nemají s ostravou příliš společného, pak dávají snímku spíše dojem, že zde opět vznikalo něco pro youtube z produkce Tří Tygrů, než cosi seriózního. Kozub a spol se musí propříště rozhodnout jestli dělají fekální satiru roztříštěnou na scénky nebo vážně míněné téma, které drží pohromadě i jako film. Obojí tu nefungovalo. ()
U mě dobrý. Chvílemi hodně dobrý. ()
No co si budem povidat, i kdyz ma tohle z produkce divadla Mir ke klasickymu filmu nejbliz, furt je to jen tak napul amaterskej sled scenek. Cimz ale nechci rict, ze by to bylo nejak vyrazne spatny, naopak me to docela prijemne prekvapilo. Prvni pulka je spis komedie s par fajnovejma forama, druha je spis smutna, celkove proste takova klasicka ceska tragikomedie, kde to na zaver tak trochu vysumi do ztracena. Ale nastesti to neni jen dalsi tisica variace na to samy tema s tema samejma hercema. Na hercich to vlastne cely stoji, za me nejlepsi Albert Cuba, i kdyz Kozubovo role byla taky vyzivna. Ohledne Ferra, co si budem povidat, zadnej uzasnej herec to neni, ale tohle mu bylo psany na telo a dava do toho maximum. Takze celkove jsem vlastne docela spokojenej, cekal jsem to daleko horsi, lepsi 3*. ()
Niemands go! ()
Čekal jsem snímek ze života ve kterým by se leckdo mohl najít. Místo toho jsem dostal mix dramatu plnýho absurdních situací a né moc vtipnou komedii. Na mě to asi nezapůsobilo tak jak mělo. Úplně špatný to ale není. Místy mě to i pobavilo. Jako třeba vtípek-Američtí vědci zjistili, průměrná délka pochvy měří 20cm ale průměrný penis 15cm. Co z toho vyplývá ? Že na světě je 200000 kilometrů zbytečné kundy...Celkově se mi to nelíbilo natolik abych se k tomu vracel. 2 hvězdy. ()
Jako je to hodně zvláštní, nicméně je to tak zvláštní, až je to vlastně dobré! ()
To už nevedia čo natočiť? Voľný pádom, to sedí, lebo začalo to celkom ešte fajn, ale na čo musia všade pchať sex, aj tam, kde to vyslovene nesedí? A hlavne to strápňuje hercov i dané postavy, ktoré znázorňujú. Vôbec to nie je vtipné, keď syn prichádza domov a jeho foter tam kláti milenku a on v tom bez problémov pokračuje. A nie, nie je to vtipné, keď sa otec baví so synom a počas toho si nechá fajčiť vtáka. Tvorcovia chceli poukázať na tragickosť postavy a nakoniec dokázali, že sami sú tragédi. ()
Jo, je to depresivní. Takový šedivý nesocialismus nebo spíš asocialismus. Tuhle partičku znám až teď, se zpožděním, po zkouknutí všech jejich internetových projektů, tedy kromě tygrů. Kozubův humor mi nejde. A k filmu: natočené je to dobře, napsané taky. V podstatě vše kvůli tomu, že borec neumí otevřít hubu. Katakombes Milou kinematografos. ()
Kreativni vztah s publikem navzdory pandemii od divadla mir, ktere zalozilo streamovaci kanal mirplay.cz .Jde o minimalistickou socialni komedii a surrealni absurditu. Film stoji na Ferrove postave Michala, usluzneho prodavace klauna. ()
V první řadě musím pochválit kameru, protože nejsem z těch, kdo by potopili spolužáka. Abych pravdu řekl, celá záležitost mě příliš nenadchla. Od Mírotvůrců jsem zvyklý na vydatnou porci humoru; tady se vyskytoval buď v takové nenápadné, smutné podobě, nebo byl zase až příliš polopatický, takže mě neuměl rozesmát. Ta hodina se mi chvílemi docela táhla, a i když mám tuhle sestavu rád, tentokrát to skřípalo. Ale alespoň jsem z toho cítil člověčinu a Ostravu. / Poučení: Braň si svou bagetu. 3*- ()
Netušila jsem, do čeho jdu, nic jsem si předem nezjišťovala a hle, překvápko bylo na světě.. Líbilo se mi to, naladěno jsem měla okamžitě a ten roztomilý méďa s dobrým srdcem a křehkou duší si mě získal ihned, Robin Ferro mi způsobil velice příjemný úžas svou přirozeností a k tomu jedním dechem dodávám, že Albert Čuba mě odboural.. Pochvalu zaslouží nepochybně i Štěpán Kozub, tuším, že právě tento snímek o něm mnohé vypovídá a mně se to zamlouvá.. ()
Takový amatérský pokus o dojemný film. Myslím, že tvůrci by se měli věnovat tomu, co umí lépe - humoru, komediím. A ne jen proto, že to umí, ale taky proto, že takovýchto emočních sranců je přehršel, zatímco ryzí komedie chybí. ()
Divadlo Mir mam rad. Robin Ferro v roli smolarskeho dobraka je vyborny. Stejne jako jeho vedouci Cuba. Jenom mam pocit, ze ten potencial na uspesny celovecerni film nestaci. Je to vsechno na pul cesty. ()
Vůbec nevím, jak to mám uchopit. Jestli to byl pokus o hořkou komedii či co. Ale moc veselý to zrovna nebylo i když tam samozřejmě bylo pár vtipných momentů, tak taková nepříjemná atmosféra se linula celým filmem. A když hlavní hrdina je nouma, co se neumí ozvat, ale má dobré srdce, tak je jasné, že ho okolí dříve či později sežere zaživa. ()
Na to, že to je film od lidí který ještě před několika lety znal málokdo je to fakt povedenej film, kterej nejede podle stokrát použitý šablony a má svojí tvář... ať si o Kozubovi myslí kdokoliv cokoliv, tak se bez debat v ČR zrodil novej talent... ()
S těmi penězi jsem to nepochopil. Nejvíc mě bavil Albert:" Michalééé, no tááák..." Udrželo mě to a nenudilo. Hudba cajk. ()
Reálna tragikomédie s jedným takým ňoumou a zlým, škaredým svetom. Tie situácie čo tam vznikali boli trochu preexponované, samozrejme, ale je to dosť real. Osobne by som urobil iný záver a celkovo to chcelo možno trochu viac dynamiky. Pozerateľné, ale nezapamätateľné. 2 z 5 ()
Takový Samotáři moderní doby, mixnutí Krajinou s nábytkem a temnotou severských filmů.Na mě je tam moc otázek PROČ? Které zůstanou bez odpovědi. Je mi jasné, že sem se hodí otevřený konec.Tím pádem druhý díl může pokračovat tím, že otec s dítětem našli smysl života a chodí s bezdomovci pouť do Santiaga,versus otec a dítě se uchlastají k smrti nad bezvýchodností svého bytí. Moc dobře znám ty pocity hlavního hrdiny kdy přes to, že on se jeví divnej na první pohled a všichni ti ,, normální úspěšní lidé" jsou daleko větší magoři, než on sám. Myslela jsem si, že veškeré pocity samoty, nepochopení, jinakosti a úzkosti z mrzké existence zmizely s příchodem dětí, ale červíček stále hlodá dál a dál...Je vůbec možné, aby celoživotní óčko našlo naplnění skrze děti? Je vůbec možné, aby jablko padlo hodně daleko od stromu a ty děti jednou byly krásné, bohaté, úspěšné a šťastné? Co, když se ta nálada a pocit neúspĕchu dědí z generace na generaci??? Kdo nás óčka namotivuje? Myslím, že i největší guru by z nás byl totálně vyšťavenej a my óčka bychom mu to stejně nevěřili. ()
Ostravské Divadlo Mír se stalo fenoménem a to zcela právem. Divadlo, které bylo založené v roce 2017 Albertem Čubou se dočkalo výraznější pozornosti díky vzniku seriálu (S)KORO NA mizině, který s výtečnou nadsázkou pojednával o tom, jak si tyto herci v žijí době, kdy je pandemie nutí mít divadla zavřená. Divadlu Mír se tak celkově dostalo větší pozornosti a úspěch nakonec vedl k tomu, že si Mír nyní založil vlastní streamovací službu jménem MírPlay. Tam se poté nebudou nacházet pouze záznamy improvizační show Tři tygři, ale bude vznikat i exkluzivní obsah, přičemž jedním z nich je i celovečerní režijní debut herce Divadla Mír Štěpána Kozuba. Kozubův debut s názvem Volným pádem si sice ponechává onen absurdní humor, kterým toto divadlo tolik proslulo, samotní tvůrci ale lákali na to, že nás v rámci Divadla Mír čeká něco zcela nového. Ve finále tak skutečně vzniká tragikomedie, která pojednává o tom, jak život někdy dokáže být vyloženě hnusnej a zkurvenej. Jde o sondu do duše introverta, který není schopen oslovit dívku, postavit se svému šéfovi ani ukáznit svého otce. Hlavnímu hrdinovi Michalovi vlastně dělá problém jakýkoliv sociální kontakt. Štěpán Kozub poté scénář ve spolupráci s Emilem Křižkou sepsal dle vlastních životních zážitků a snažil se do něj zapojit nespokojenost s tím, jak spolu mnohdy lidé (ne)komunikují. Film dle něj obsahuje zážitky, které zažil on sám nebo lidé z jeho okolí. Jde pro něj tedy o velmi osobní projekt, který dokazuje, že ty nejlepší scénáře někdy fakt píše sám život. Volným pádem je nízkorozpočtovou záležitostí a přesto strčí do kapsy veškerou konkurenci v oblasti velkorozpočtových českých komedií. Má herce v plné síle, některé věci musí kvůli nízkému rozpočtu řešit kreativním způsobem a především skutečně máte pocit, že tahle komedie vzniká proto, že ho točí sehraná parta, která se chce krom diváckého úspěchu především dočkat též dobrého pocitu a zábavného natáčecího procesu. A to z Volným pádem srší všemi směry. Jde o nejlepší celovečerní českou komedii za posledních pár let a já si vlastně říkám, že by tahle banda ani nepotřebovala příspěvek od fondu. Vidět je konat v takových polních podmínkách a přitom tak dobře je prostě paráda. Hlavním tématem Volným pádem je ukázat to, že být empatický, milý a vstřícný nutně neznamená být zároveň úspěšný a oblíbený. To moc dobře poznává i hlavní hrdina Michal v podání Robina Ferra. Právě Ferro, který byl doteď spíše přehlíženým členem ansámblu Divadla Mír dostává příležitost zazářit a introvertního a tak trochu prostého Michala hraje naprosto výtečně, že by mu člověk toho prosťáčka vlastně hned uvěřil. Především dokáže prodat momenty naprosté zoufalosti, smutku, nadšení nebo překvapení. Ferro tak konečně dostal možnost předvést, že se skutečně vedle Štěpána Kozuba, Vladimíra Poláka ani Alberta Čuby jednoduše neztratí. Kozub ostatně zvládl výtečně obsadit i zbytek obsazení- Vladimír Polák jako Michalův otec Jan, Albert Čuba jako Michalův otec Cyril, Štěpán Kozub jako podivný psycholog Radovan nebo Vladimír Georgiev ve strašně vděčné roli bezdomovce. Každý z nich dostává příležitost zazářit a ukrást si nějaký moment pro sebe. Polák se zde dočkává role velice svérázného otce, který střídá milenky jako ponožky, Čuba zase ideální představu šéfa, kterého by jeho zaměstnanec nejraději zabil a Kozub ve své cameo roli zase typického rádoby odborníka na alternativní medicínu. Ve svých rolích dostávají herci příležitost předvést své typické absurdní pózy, ze kterých tolik těží genialita humoru Divadla Mír a přesto se každý z nich dokáže předvést v tak trochu jiném světle. Jestli tohle nabídnou i další exkluzivní projekty Divadla Mír, máme se určitě na co těšit. Kozubův scénář je silný. Tenhle tragikomický příběh je vynikající sondou do duše prosťáčka a to jakým směrem se jeho příběh vydává je rozhodně zajímavé. Zároveň si Kozub ohlídal vizuál, který je celkem fajn (záběr, kde Michal ve žlutém triku sedí u žluté zdi je důkazem toho, jak se tu celkem pěkně pracuje s barvami) a kameraman Petr Hrubeš odvedl velmi dobrou práci a líbí se mi, že se tu vyloženě nejede ve stylu statických záběrů. A pak je tu soundtrack Michala Sedláčka, které některé emocionální momenty prodává ještě silnějším způsobem. Osobně mám s tím snad jen problém, že mi humor v jistých momentech úplně nesedl a klasicky u Divadla Mír mi někdy přišel prostě a jednoduše přes hranu. I na poměry Divadla Mír. Přesto jsem ale rád, že tyhle komici nadále riskují, že ono absurdno bude trapným a přesto nikdy do vyloženě trapné pozice nespadnou. Zároveň mě trochu mrzí, že se s takovým vztahem mezi Michalem a jeho otcem, Michalem a jeho šéfem a Michalem a jeho vyvolenou nepracovalo tak trochu víc, o to ale Kozubovi nejspíš stejně nešlo. Jeho cílem bylo spíše dodat černou komedii/tragikomedii, které bude zároveň nakouknutím do duše člověka, který má výrazný problém s ideální komunikací. A to se mu daří. Osobně jsem se v hlavním hrdinovi v mnoha ohledech našel a nic mě v poslední době tolik nedonutilo k tomu, abych se nad svým životem konečně pořádně zamyslel. Pořád to především funguje jako bravurní zábava plná mnoho zábavných momentů, zároveň to ale celé skutečně má i něco na víc. A nemůžu se dočkat, co Štěpán Kozub i zbytek Divadla Mír dodají v blízké době. Ostravské Divadlo Mír v plné polní dodalo nejlepší českou komedii za posledních pár let, což je smutné především i díky tomu, že skutečně vznikala v nezávislých podmínkách a nemohla se na rozdíl od konkurence spolehnout na mnohamilionový rozpočet. Jenomže hlavní nejsou peníze. Hlavní je kreativita, kterou tahle výtečná tragikomedie má a také to, že se po zhlédnutí už nikdy nebudu dívat na pokladní v Globusu stejnýma očima. Robin Ferro rules! Má Štěpán Kozub na to stát se ostravským Woodym Allenem? Osud je mu určitě nakloněn....... () (méně) (více)