Scénář:
Šinzó FudžitaKamera:
Takaši AokiHudba:
Rjó KawasakiHrají:
Reidži Kawašima, Kendžiró Cuda, Micuki Saiga, Takehito Kojasu, Tomori Kusunoki, Eri Inagawa, Kazujuki Okicu, Rikako Aikawa, Taku Jaširo, Rie Hikisaka (více)VOD (1)
Epizody(20)
-
Tensei suru aišú (S02E01)
-
Kodó suru juigon (S02E02)
-
Mačinozomareta mono (S02E03)
-
Mieru Seinen (S02E04)
-
Seidža no ensei (S02E05)
-
Itan no To (S02E06)
-
Bacu to juruši (S02E07)
-
Jume no saki (S02E08)
-
Hirogaru išiki (S02E09)
-
Kjómei (S02E10)
-
Niku no kači (S02E11)
-
Veil ga Himeru Mono (S02E12)
-
Kendža no šótai (S02E13)
-
Saisei no Asa (S02E14)
-
Mamó suru džiga (S02E15)
-
Fumecu no san senši (S02E16)
-
Mamoritai Mono (S02E17)
-
Fudžimi no ši (S02E18)
-
Sošite hinode e (S02E19)
-
Džidai no owari (S02E20)
Recenze (5)
Mě ten serial nebavil. Dokoukaval jsem řadu snad měsíc. Je to divné. Kontrola všeho, nesmrtelnost, ovládání přátel. Další řadu nezvládnu. ()
Druhá sezóna To Your Etrnity byla opět fajn, ale jako celek jsem si jí užil o něco méně než sezónu první. Může za to asi první polovina, která byla sice dostatečně zajímavá, přinesla velmi solidní témata, třeba o tom, že na světě je tedy Fuši se svými schopnostmi a společnost na tuhle skutečnost musí zákonitě nějak reagovat, a i když bylo sledování toho všeho, co se děje, podnětné a poměrně mě zaujala i ta „Bennettova církev“ a jak se ke všemu stavěla, nebo skupina samozvaných „Fušiho ochránců“, přesto mě ale celá tahle pasáž absolutně emocionálně míjela a necítil jsem žádné velké napětí. Mohl za to i fakt, že jedna z nových Fušiho schopností byla na můj vkus až příliš silná a já díky ní najednou tak nějak neměl o většinu postav strach a vůbec mi tam chybělo nějaké opravdu silné drama, jakého jsem si vrchovatě užíval v sezóně první. Také jsem si docela dlouho hledal cestu k novým postavám, především k Bončienovi a jeho společníkům z království Uralis. Byly tu prostě chvíle, kdy mi seriál přišel skoro až průměrný. Naštěstí druhá polovina a bitva o Renril mi vše náležitě vynahradila. Nové postavy, které se tu objevily, mě oslovily mnohem víc, hlavně trojice Hairo, Kai a Messar, kterým se dostalo náležitého prokreslení a já je tak mohl dobře pochopit a najít si něco, proč je mít rád. Stejně tak jsem si v té době už definitivně našel cestu k Bončienovi, pochopil většinu jeho motivací a proč je vlastně super, a i Eko mi přišla jako takový sympatický doplněk této linky. Tahle druhá polovina měla napětí, byla plná silných scén, intenzivních bitev, emotivních okamžiků, kdy se například vrátila některá z postav, kterou bych tu opravdu nečekal a celé to mělo i spoustu zajímavých myšlenek a dávalo mi to smysl. Každopádně když si to dám celé dohromady, tak první polovina jsou silné tři, druhá půlka slabších pět, což jsou v průměru čisté 4*. Možná bych mohl nějakou tu desetinu ještě přičíst autorům k dobru za výborné rozhodnutí ponechat i v druhé sérii stejný opening, dobře zvolené endingy a vůbec celkově slušný hudební podkres a pořád velmi solidní animaci, ale to z mé výsledné známky stejně víc jak 8/10 neudělá. Navíc jsem opravdu hodně zvědavý, co se bude rozebírat v další (již oznámené) sezóně, protože se zakončením druhé řady jakožto zakončením celého seriálu bych byl víc než spokojený a i si myslím, že se v rámci témat „významu lidskosti a lidské společnosti“ probralo snad už všechno, ale třeba se mýlím a budu mile překvapen… ()
Desať dielov maximálnej nudy a toto teraz myslím vážne, vôbec to nie je pomalé rozprávanie príbehu, ale začiatok druhej série, až do desiateho dielu je stelesnenou nudou. Viem pochopiť, keď si niekto dá záležať na príbehu a podobne, ale tam treba prinášať divákom zaujímavé skutočnosti a podobne, aby sa tí diváci nenudili. Druhá polovica je požehnaním napriek tomu, že si zachováva pomalé rozprávanie tak tu máme akciu a niektoré naozaj veľmi dôležité scénky, kde sa ma jedna dotkla veľmi emocionálne niekde pri konci. V druhej polovici máme konečne čo to pozerať. Fushi je tu často vystavovaný tlaku, ale za tento tlak si môže on sám a preto niekedy pripadá ako keby sa ho všetci snažili využiť a nakoniec mu nebol ani nikto dostatočne vďačný. Nemôžem si pomôcť, ale v prvej polovici druhej série je Bonchien Nikolai La Tastypeach Uralys absolútne len komická postava a potom neviem akým spôsobom vlastne dospeje a on je vlastne v prvej polovici aj neskutočne otravná postava. Ono tá transformácia toho deja z nudného na naozaj dobrý je veľmi zvláštna, lebo je to ako keby uderil gong a zmenilo sa to práve v polovici celého anime a nedeje sa to ani nejako pozvoľne. Nové postavy, ktoré pribúdajú sú kvalitné a majú svoje vlastné motivácie prečo čo robia. Čo je zvláštne úhlavnou postavou síce je Fushi, ale niektoré veci sa vlastne dozvedá zámerne posledný a hlavne sa všade dostane už neskoro na to, aby mohol reagovať. Problém s hodnotením nemám, lebo druhá polovica je naozaj vysoko kvalitná a ak by som hodnotil prvú polovicu určite by to bolo v csfd hodnotení na tri hviezdy a aj to s odretými ušami. Nepochopil som koniec, kde vlastne máme koniec celého anime nejakým spôsobom povedaný, ale napriek tomu tu budeme mať tretiu sériu, čo v tej tretej sérii vlastne bude na to som fakt zvedavý. ()
Fumetsu no Anata e patří mezi něco, co jsem si oblíbil od první epizody a co se stalo takovou mou osobní srdcovní záležitostí. Hrozně mi sedlo téma hrdiny (Fushiho), který začíná jen jako malá kulička bez vlastního vědomí, nicméně se postupem času dokáže vtělit do nejrůznějších životních forem, až k samotnému člověku. Učí se tomu, co to znamená lidskost, po čase si k ostatním dělá silné vazby a každá smrt takového blízkého člověka znamená, že se dokáže na libovolnou dobu do onoho člověka převtělit a využívat jeho speciálních schopností. Někdo umí lézt po stromě (March), někdo vrhat plameny (Gugu), apod. Skoro mi to připomínalo až nějakou videohru - hrozně super nápad. První série byla až na jeden příběhový ark skvělá, vzhledem k Fushiho nesmrtelnosti brala ohled na smrt ostatních a na toto navázala i ta druhá. Emotivní začátek vystřídal celkem velký časový skok, tedy z období prvních kolonistů, až do fiktivního středověku, kde se objevují i první náboženství a Fushi je jedním z nich považován za démona, kterého je třeba se zbavit. Nokkers se mezitím z celkem řadových monster vyvíjí v parazity, které dokážou napadnout jakéhokoliv živého tvora a proměnit ho v nemrtvého, který dál infikuje a mění ve vlastní druh. Vlastně tu máme relativně originálně pojatou variaci na zombie žánr jako takový. Čas se zpomaluje až v momentě, kdy Fushi potkává výstředního prince Bona, který ho provází takřka po celou sérii. V první polovině se řeší osudy prince a lidí okolo něj, jejich záměry, strasti, i slasti. Druhá polovina se přesouvá na bitevní pole, kde za mě dost upadá i kvalita. Hlavně se díky Fushiho nově nalezené schopnosti absolutně vytrácí smysl číkoliv smrti a byť se s tímto faktem nakládá obezřetně, už tam prostě nefiguruje ten strah o kohokoliv. Dějí se zde občas trochu ujeté věci, děj skáče od jednoho k druhému, vše je vyprávěno tak nějak zkratkovitě a bez důrazu na vážnost situace. Nokkers útočí na celé město, ale člověk nemá pocit, že by se nacházel uprostřed zuřící války, ale spíš zmatečného paskvilu, který nevěděl, kam dřív pohlédnout a které postavě dát prostor. Nevím, jestli má stejný problém i manga, ale na mě už tohle nepůsobilo dobře a byť jsem se stále bavil, stále držel Fushimu i všem okolo palce, oblíbil si postavy a několikrát měl slzy na krajíčku, cítil jsem ten úpadek oproti první sérii, která byla mnohem dynamičtější a smysluplnější. Přes to všechno se těším na třetí sérii, jelikož otevřela nové možnosti i s novou, pro mě díky spoilerům očekávanou dobou. Jsem zvědav, co se bude na základě jinak uzavřené kapitoly dít dál. 7/10 ()
Pořád si to drží spoustu kvalit první řady. A to hlavně emocionální pasáže. Bohužel tam vidím nedostatky. 1) Nekonzistence příběhu, kdy to z neznámého důvodu opustí princip reinkarnace a přejde na linku s duchy a rájem. 2) Rostoucí počet patetických diskuzí o ničem (až jsem někdy říkal, že nemluvný hrdina ze začátku první řady byl o dost lepší). 3) Až moc dlouhou pasáž s budováním města, která už o čase začala nudit | I tak jsem se ale většinu času bavil a jen doufám, že ve 3. řadě konečně i Fushi najde lásku, protože bych mu/jí to přál. 80% ()
Reklama