Režie:
Michail RommHudba:
Aram ChačaturjanObsahy(1)
Barevny sovětský umělecký film o admirálu Ušakovovi a jeho černomořských bitvách. - V 18. stoleti bylo Černé more a černomořské pobřeží v rukou Turků. Oblíbenec carevmy kníže Potěmkin chtěl postavit v Černomořském přístavu Chersonu silné loďstvo. Tímto úkolem pověřil kapitána Ušakova, který nejen dokázal přemoci morovou nákazu v Chersonu a vybudovat mohutnou flotilu, ale i vycvičit námořníky v novém způsobu vedení boje, jenž sice odporoval přísným nařízením admirality, ale jak budoucnost ukázala byl velmi účinný. Ušakov navzdory všem intrikám dvořanů a zahraničních nepřátel, navzdory mnohonásobné přesile Turků dovedl zvítězit nad tureckým námořnictvem v bitvách u Fidonisy, Kerče, Tendru a Kaliakrie a pozdvihl ruské námořnictvo na nebývalou úroveň.(FILMOVÝ PŘEHLED 43 / 1953) (oficiální text distributora)
(více)Recenze (20)
Mohu jen doporučit, zejména těm, kdo mají rádi námořní bitvy. Sám admirál Ušakov poněkud samorost, ale asi to v té době jinak nešlo, pokud chtěl dosáhnout svého cíle. Moc pěkně jsou ve filmu ukázány poměry, které tehdy v Rusku panovaly, zejména absolutní povýšenost šlechty, která si v podstatě řezala větev, na které seděla, dávno před převratem v roce 1917. Člověka pak samo revoluční dění 17. roku min. století pak tolik nepřekvapí a začne lépe chápat, proč se na stranu Lenina a jeho parťáků přidalo tolik lidí a celé to dopadlo nakonec tak neslavně. Fungování cara a aristokracie si vlastně o ten problém koledovalo už dávno. Aspoň, že Ušakov jim to tak moc nezobal, i když na to nakonec taky doplatil - kvůli dvorským intrikám ve stáří dožil život víceméně v zapomnění, což je v případě takové velké osobnosti obrovská škoda. ()
║Rozpočet $-miliónov║Kino Návštevnosť: 26,000,000 (Rusko)║ Admiral Ušakov je proste nespútaní živel, a aj po druhý krát ma jeho postava očarila, námorné bitky "z modelmi lodí" nemajú chybu, majú fakt čosi do seba, takže triky na tú dobu viac než dobré. /75%/ ()
Nestává se často, aby byl novověký voják svatořečen (2001); v současnosti je mrtvý ruský národní hrdina i oficiálním patronem ruských strategických bombardérů (2005). Podobné kroky ve střední Evropě vyvolávají určité rozpaky, ale vypovídají současně mnohé o tom, co jsou skutečné ruské tradice, i o síle jejich působení. Pozorohodné osobnosti se dostalo adekvátního filmového ztvárnění, které jsou současně sice neokázalým, ale o to jednoznačnějším prolomením estetiky tzv. socialistického realismu. Jména tvůrců ADMIRÁLA mluví za vše: Michail Romm, Aram Chačaturjan, Jevgenij Tarle, Sergej Bondarčuk. Ale i ostatní slouží ze všech sil vznešenému námětu filmu. Dokonalé polidštění kateřinského Ruska a jeho protagonistů je dalším znakem, který nelze přehlédnout. Bojové scény jsou a způsob jejich natáčení je - nakolik to mohu laicky posoudit - na světové tehdejší úrovni. UŠAKOV je skvost, který se nedá přehlédnout. Skvělost, která vyniká ještě víc na dobovém pozadí, jež nikdo z tvůrců nemohl ovlivnit. Film je nepovhybnou předzvěstí chruščovovského tání. Předzvěstí, která oslovuje i po desetiletích (příští rok uplyne 75 let od jeho premiéry). ()
Lodě v různém stádiu rozestavěnosti, lodě na širém moři, lodě v různém stádiu rozkladu při bitvě. Dvorské intriky, podlézavost a mísa pravých perníků. Kostýmy, u nichž váháte, jestli jsou vytvořeny pro film, nebo jestli jsou to šaty, které někde zůstaly ve skříních. Voják, který trpí chorobnou prostořekostí. Náladová, elitářská, ale přesto moudrá carevna. Sebestředný, ale přesto prozíravý rádce carevny. A nad tím vším paličatý, zarputilý a vlastenecký hrdina. Je v tom trocha patosu, ale je to naprosto okouzlující. ()
Dějiny znají jen málo příkladů takového tvrdého procesu odporu, který by trval po celá staletí, s jakým se setkalo Rusko při své snaze získat nazpět Černé moře, které mu kdysi patřilo. Zájmem nejen Turků, ale i Angličanů, Francouzů a Švédů bylo nepustit Rusko k Černému moři, aby jim nevyvstal nebezpečný námořní konkurent. Již Petr Veliký se marně snažil získat Černé moře pro ruské lodě. I po porážce Turecka v roce 1739 se dostal intrikami francouzského vyslance do mírové rusko-turecké smlouvy odstavec, kde stálo, že Rusové nesmějí mít na Černém ani na Azovském moři své loďstvo. Ke konci 18. století válečnické a diplomatické umění Orlova, Spiridonova, Repnina a především Suvorova přiblížilo okamžik znovudobyti Černého moře Ruskem. Bylo však třeba vybudovat přístavní města Cherson a Tagan-rog, kde by bylo možno začít se stavbou lodí, které by se vyrovnaly lodím ostatních evropských námořních mocností. To je základní historická situace, z které vychází film i Štejnova divadelní hra Admirálská vlajka, která sloužila jako základ k filmu. Hra i film nám přibližují Ušakova jako hrdinu, geniálního vojevůdce, horoucího vlastence a demokrata, který miluje své námořníky a dovede je obětavě učit novým způsobům vedení boje a zná dobře sílu ruského lidu. Ale Ušakov žije v době, kdy zaostalost, patolízalství a galomanie vládne v Rusku. Proto jeho prosté vystupování, jeho demokratičnost, jeho vztah k námořníkům a jeho původ (chudý šlechtic-statkář) vzbuzuje nelibost u dvora i u samé carevny. I když má velkého příznivce v rozmarném a despotickém Potěmkinu, přesto musí těžce bojovat nejen s tureckými flotilami, ale i se zaostalostí a intrikami vnitřních nepřátel. Režisér Michail Romm, který se v tomto filmu po prvé představuje jako režisér vysloveně historického filmu, pojal film v duchu Štejnovy předlohy jako monumentální historickou fresku. To určuje celé ladění filmu, který se zabývá především společenským působením Ušakova, jeho vítězstvími a pomíjí podrobnější kresbu života hrdiny. Přesto však Ušakovova postava je celistvá a strhující pro svůj hrdinský pathos i pro mistrné zvládnutí hercem I. Pereverzevem. Filmový přehled 43/1953 ()
Film pochází z dílny velmi talentovaného ruského filmaře Michaila Romma, příběh ruského admirála Ušakova se zakládá na reálném historickém podkladě, který především vyzdvihuje moderní námořní taktiku boje admirála Ušakova v 18. století. Námořní bitvy jsou na tehdejší dobu a možnosti velmi dobře natočeny. Do hlavní role obsadil málo známého, ale charismatického Ivana Pereverzeva, který roli Ušakova zahrál skvěle. Celkem vzato je to hodně staré, nicméně je to moc dobře zpracováno a zahráno. ()
Dosud neznámými taktickými manévry se Ušakovovi dařilo vyhrávat námořní boje proti značným přesilám. Hlavní roli admirála Fjodroa Ušakova ztvárnil Ivan Pereverzev a roli knížete Grigorije Potěmkina, což byla svým rozsahem v podstatě druhá hlavní, hrál Boris Livanov. ()
V době umírajícího hnusátora Stalina potřebovali Rusové asi ještě posílit svou národní hrdost, tohle je důkaz! ()
Nepovedené historické drama odehrávájící se v prostředí námořních bitev. Film sice nabídne typicou ruskou velkolepost a pár slušně vypadajících bitev ale od nudy to nezachrání. ()
Obstojná, výpravná a nadmíru patetická, převážně studiová záležitost, která tvoří důstojný prolog výbornému navazujícímu snímku "Koráby útočí". ()
Za hrdinu Čierneho mora je považovaný admirál Ušakov, za pomoci ktorého dostalo Čierne more pod svoju správu Rusko z rúk Turkov. Určite by sa mu to nepodarilo nebyť ctižiadostivého hoci rozmarného Potemkina, ktorý za neho loboval u despotickej ruskej cárovnej. Film sa síce venuje aj drovným intrigám, predsa len väčšiu časť venuje budovaniu ľodstva a získanie vplyvu v spomínanom mori. Technicky je snímok výborný, triky na slušnej úrovni, kostýmy sú úchvatné a nadmieru bohaté. Problém existuje v dialógoch a hlavne v neskutočne prehnanom pátose, ktorý glorifikuje ruského človeka. Lepší priemer. Druhá voľne nadväzujúca časť sa volá Koráby útočia. Film bežal v našich kinách v roku 1953. ()
Kdysi dávno jsem si oblíbil sovětského historika J. V. Tarla a přečetl od něj všechno, co u nás vyšlo, jedna z knih se věnovala i admirálu Ušakovovi, takže jsem si s chutí dopřál tenhle film. Hodně se tu intrikuje v zákulisí, kde padají pozoruhodná moudra typu, že prozíravý Bůh stvořil Turecko, aby si s Ruskem nemusela špinit ruce západní Evropa. Carský dvůr je tu půvabně ztvárněn jako hodně obskurní prostředí, které si právem zasloužilo sežehnout revolucí. Čekal jsem ale lepší oblečky, doopravdický lodě a pořádný bitvy, protože jsem měl za to, že sovětská kinematografie byla ta, kde se na nějakej rubl nehledělo. ()
Krásný historický film v barvě. Režisér Michail Romm jakoby ani nepatřil k sovětským filmařům. Na tu dobu si vybíral snad schválně historické náměty, aby nemusel točit socialistické duchařiny. Výkony všech herců jsou prostě báječné a je z toho cítit ta pravá dobrosrdečná ruská duše, která pro svou vlast dokáže téměř nemožné. Moc se mi to líbilo. ()
Od tohoto filmu jsem nic necekal a o to vice jsem byl mile prekvapen. Rommovi se podarila velka vec, osm let po valce natocit takove velke historicke dilo. Dobry scenar, slusne herecke vykony, vyborna vyprava a hudba. Tento film je v mych ocich tesne pod peti hvezdickama. ()
dobře udělaný film.Jen já jsem určitě měla špatné dvd - barvy splývaly.Film je z roku 1953.Ale jinak zážitek famózní.Intriky,intriky a zase intriky.To se asi děje co je lidstvo.Herecké výkony,kostýmy,kulisy to vše nemělo chybu.Souboj ruských lodí s tureckými v Černém moři to bylo něco!Dobrý dabing.Filmu bych dala klidně víc hvězd. U mě vážně dobrý. ()
Obroská škoda, že takéto filmy sa už teraz netočia. ()
Nie je to faktografické a asi ani historicky presné ako Korabli šturmujut bastiony. Nepochybne tým je dané aj to, že je tento film dynamickejší a z pohľadu radového diváka lepší než jeho voľné pokračovanie (čo sa prejavuje dosť jasne aj na percentuálnom hodnotení oboch titulov). Rozumiem tomu, ale nebudem vám tajiť, že mňa Admirál Ušakov naopak viac štval než Koráby útočia. Príliš infantilne, buransky a "feudálne" sa správajúcich pseudovtipných dvoranov, Potemkinom počínajúc ("Co to tam žvaníš, co?! Běž pryč!"), ako aj rádoby dojímavý osud niekdajšieho účastníka pugačovského povstania ("Fjodore Fjodoriči, s tebou i na smrt!" so slzami v očiach) snáď ani nemohli tvorcovia myslieť vážne. A ak predsa len mysleli, nemôžu chcieť, aby sme vážne brali mi ich. Výpočet podivne stvárnených a zahratých postáv by mohol pokračovať: mladý Horatio Nelson, Pittovci otec a syn, sultán Abdülhamid I., Jekaterina... - Na druhej strane, nie je to dokument. Ucelený príbeh o schopnom, inovatívnom a sociálne cítiacom šľachticovi a vojakovi, ktorý musí - v konečnom dôsledku márne - čeliť neschopnosti a negatívnemu charakteru dobových feudálov a "cizákov", je pri všetkej tendenčnosti a naivnosti predsa len nielen zábavnejší, ale aj "umeleckejší". Podobne ako pri Koráboch mám pochybnosti o hodnotení, ale napokon dám asi rovnaký počet hviezdičiek, hoci podľa mňa ide, ako som sa snažil naznačiť, o dosť rozdielne filmy. ()
Admirál Ušakov coby ruský námořní hrdina konce 18. století a ruští filmaři si k jeho poctě dali na své práci skutečně setsakramentsky záležet. Technické filmové postupy jsou typické na 50. léta, ale i tak přes všechny možnosti své doby vzniklo velice impozantní dílo. Převážná část příběhu je konverzační a první bitva v 79. minutě stopáže, která je svou výpravnou velkolepostí i na dnešní dobu ukázková, fanoušky a obdivovatele historických námořních bitev nenechá chladnými. I těch davových scén je tu více než dost. Ona celková výprava snímku stojí za pozornost a to včetně kostýmů, na kterých se nešetřilo. Scénář je pevný a kupodivu nenudí. Dějově jde o touhu porazit tureckou flotilu v Černém moři se záměrem rozšířit ruský vliv v této oblasti a samozřejmě ani o intriky ve vlastních řadách není nouze. Snímek je velice povedený a v rámci zlaté kinematografie stojí za pozornost. ()
Film o hrdinství,zradě,odvaze,nezlomném odhodlání postavit válečnou flotilu navzdory všem uskalím-čili moru a hlavně tupohlavosti a zatvrzelosti admirality připustit novou strategii. ()
Tak bez patosu to nebylo možné v té době natočit, ale za tu úroveň skvělé výpravy, kdy námořní bitvy jsou natočeny tak, že by se za to nemuseli stydět ani v Hollywoodu, a to v době, kdy se tvůrcům nemohlo ani zdát o počítačových efektech, to filmu odpustíte. Jako kluci jsme na tenhle film zírali s otevřenou pusou a vždy, když jej v kině dávali znovu, tak jsme na něj šli. ()
Reklama