Režie:
Jerry ZuckerScénář:
Bruce Joel RubinKamera:
Adam GreenbergHudba:
Maurice JarreHrají:
Patrick Swayze, Demi Moore, Tony Goldwyn, Whoopi Goldberg, Vincent Schiavelli, Said Faraj, Phil Leeds, Mike Jittlov, Stephen Root, Rick Aviles, Bruce Jarchow (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Zamilovaný pár, bankovní úředník Sam a výtvarnice Molly, se přestěhuje do nového bytu. Jsou spolu opravdu šťastní, po cestě z divadla Mollly poví Samovi, že si ho chce vzít za manžela. Náhle je přepadne muž s pistolí, chce peníze a uhodí Molly. Sam se rozzuří a při rvačce ho muž zastřelí. Sam zemře, ale jeho duch zůstává na zemi, aby mohl být nablízku Molly. Ta je ze Samovy smrti na dně. Jednoho dne se do bytu dostane muž, který Sama zabil, a něco zde hledá. Sam ho chce zastavit, ale jako duch není schopen se ničeho dotknout. Muže sleduje, aby zjistil jeho jméno a bydliště. Při zpáteční cestě Sam naváže kontakt s černoškou Ody a neustálým otravným zpíváním ji donutí, aby šla k Molly domů a pověděla jí, co on řekne. Sam jí sdělí jméno a adresu muže, který ho zabil, a také, že to byla plánovaná vražda. Molly nejprve ničemu nevěří, ale pak je přesvědčena, že žena opravdu se Samem mluví. Když Molly poví vše Carlovi, Samovu nejlepšímu příteli a kolegovi, tak ten jede informaci do vrahova bytu ověřit. Sam jede s ním a zjistí, že Carl a vrah jménem Willie Lopez se znají, Carl objednal Samovu vraždu, protože potřebuje kódy do počítače, díky kterým může převést velké množství peněz. Molly jde na policii, ale nikdo jí neuvěří. Ukážou jí spis Ody, která byla několikrát zadržena za podvody. Večer k Molly do bytu přijde Carl, aby ji dokázal, že je přítel a ona se na něj může spolehnout... (TV Prima)
(více)Recenze (605)
Duch díky svému zjednodušenému a naivnímu pohledu na smrt a život po životě získává prostor, aby rozehrál pořádnou humorně romantickou hru. A Zuckerovi se daří z téhle houbičky vymačkat maximum možného. Použije samozřejmě v tom dobrém slova smyslu dojáckou skladbu Unchained Melody, vypomůže si neřízenou střelou Whoopi, jejíž xicht se neomrzí. A nabídne parádní roli pro Schiavelliho. Docela se nedivím brečícím čtyřicátnicím. Ale já osobně bych tuhle látku posunul ještě hlouběji. Přece jenom mám dojem, že posláním filmu je zvlhčit kapesníky, nic víc. Ale zase není kýč jako kýč, že jo? ()
Romantický kýč, ale neskonale zábavný. Whoopi je prostě úžasná! ()
Swayze herecky zaválel a rozhodně se jedná o jednu z jeho nejsilnějších rolí. Krok s ním držela především Whoopi Goldberg a Demi Moore byla snesitelná. Scenáristicky a režijně je to velmi vyvážené dílo. Kvalita triků nebyla příliš valná. To však filmu na kvalitě nijak výrazně neubírá. Povedená romantická komedie se smutným koncem balancujícím na hranici kýče. 80% ()
Duch je jeden z najlepšie fungujúcich romatických filmov. Je to aj komédia, ale tieto dve zložky filmu tu sú ako keby oddelené, takže sa film nedá nazvať romantickou komédiou. Humor nepramení zo špičkovania medzi zaľúbencami, ale iba z vedľajšej postavy. Je to snáď jediný prípad v romantickom žánri, kde môžem toto napísať. No a navyše je to aj svojim spôsobom horor. Tento mix prekvapivo skvele funguje a na konci ste dojatí, spotení hrôzou a zaručene ste sa aj pobavili. ()
Já vím, že se pořád navážím do Hale Berry, ale musím připomenout, že první černoškou, která získala Oscara, byla právě Whoopi Goldberg za Ducha. Ale asi neměla tak dobrýho agenta, aby to prodal takovým způsobem, jaký jsme viděli v případě její kolegyně. ()
Ja romantické filmy teda fakt nemusím, ale tak už trikrát som to videla asi tak do polky a tak som si povedala, že by som to už raz mohla dopozerať.... nejak moc ohúrená som z toho nebola, dojemné to bolo to uznávam... a tak dávam lepšie 3...EDIT: Rozmyslela som si to a po dlhšej úvahe dávam 4*... ()
Brutálna presladená romantika a citový žmýkač, ale musím uznať, že svoje kúzlo má aj u ľudí, ktorí na duchov neveria. Ku celkovým pocitom u mňa na váhe pridal navyše fakt, že film som videl uvedený v tv ako spomienku na Patricka, deň po jeho smrti. Neviem, ako je možné, že som ho doteraz nevidel, ale ako pocta jednému hercovi je to viac ako výstižné. R.I.P. Mr. Swayze. ()
Jeden z nejpeknejsich romantických filmů, co lze vidět. Nádhera a jasných 5* ()
Keď sa začiatkom sedemdesiatych rokov dostal na televízne obrazovky seriál Randall a Hopkirk, bola z toho udalosť a každý týždeň sme sa tešili na pokračovania. Pri existujúcej konkurencii bola tá radosť úprimná. Keď o 20 rokov neskôr sa dostal na plátna kín Duch, mal som z neho rozpačitý dojem, pretože za každým gestom, za každou scénou a obrazom bol kalkul tvorcov, ktorých cieľom bola maximálna manipulácia diváka. Oduševnený výraz Patricka, permanentne uslzené oči Demi a pekne spievajúci Righteous Brothers, to je kombinácia, ktorá nezlyháva.Iná situácia je po opakovanom sledovaní. Pôvodné pocity sú preč a divák vidí kulisy, ktoré mali predstavovať realitu. ()
Romantická duchařina, odlehčená postavou afektovaného média. Nezapomenutelná klasika, která ani po letech neztratila svou sílu ani kouzlo (u scény s mincí jsem měl slzy v očích i dnes). Téměř bezchybný scénář, spousta nezapomenutelných scén, které stále fungují (ty romantické, ty duchařkské i ty napínavé), slušné herecké party, nádherný hudební motiv a efekty, které slouží příběhu (a nikoli naopak, jak je dnes běžnější). Demi tehdy ještě navíc měla svou jemnou křehkou krásu, Swayze zahrál tak přesvědčivě, že se pro mě stal duchem mnohem dřív se jím skutečně stal a Goldbergová mi každou scénou připomínala, proč ji vlastně nemám rád, i když k roli Ody Mae to sedlo. ()
Ve své podstatě nanicovatá romance s lehkým thrillerovým pelem, která se z nějakého důvodu (že Swayze umřel?) stala téměř kultovním filmem. Whoopi Goldberg dodává do jinak vcelku unylého příběhu šmrnc a život a řemeslně samozřejmě zdařilé, herci ve svých rolích přesní, zejména Demi Moore a její slzičky byly oplavdu loztomilé. Příjemný film na nedělní odpoledne, ale v těchhle vodách si tedy vždy raději zatančím s Pretty Woman. ()
Stará klasika, ktorá ma ale po dvadsiatom pozretí už až tak nebaví :-). ()
Film Duch sa stal komerčne najúspešnejším filmom v roku 1990 a Whoopi Goldbergová dostala Oscara za najlepší herecký výkon vo vedľajšej úlohe...ozaj pekný film. ()
Romantický úvod a obstojný humor nechudne zlikviduje akcia a brutálne ničenie duchov... Film s nálepkou "komerčná romantika"... ()
Hloupá slaďárna, která na druhou stranu zabaví a neurazí. ()
Nechci se opakovat ale opravdu se jedná o přeslazený kýč. Swayzeho upřímě nesnáším a Demi Moore to zde vůbec nesluší takže z herců bych vyzdvihl jen slušnou Whoopi Goldberg, která sice nepředvádí nijak vyjímečný výkon a ocenění Oskarem mi přijde trochu přehnané, ale i tak zde nad všemi herci výrazně vyčnívá. Film samotný se mi ale překvapivě velice líbil a povedlo se mu zkombinovat thriller s romantickým dramatem okořeněným špetkou komedie a z tohoto mišmašu vznikla opravdu povedená podívaná. ()
Odpočinková duchařská zábava, které sluší herecké obsazení. ()
Krásný filmeček, který je dodnes pro moji mamku tím nejromantičtejšíma nejkrásnějším, co v životě viděla. Nebo to alespoň tvrdí. Já osobně bych to neviděl tak slavně, ale svoje kouzlo to nepochybně má. Ke všemu je mi velice sympatické herecké trio: Swayze, Demi Moore a Whoopi Goldberg. ()
Vytvoří-li si scénarista vlastní imaginární svět s jistými pravidly, logikou a zákonitostmi, tak se nemůže v půlce filmu rozhodnout, že si začne hrát na boha a pravidla svého světa začne porušovat. ()
Jméno Jerryho Zuckera je nesmazatelně spojené s parodiemi, konkrétně s uznávaným Připoutejte se, prosím!, Zucker se ovšem časem po tvůrčí stránce vydal vážnější cestou. Konkrétně cestou Ducha, romantického filmu, který již v podstatě patří mezi klasiky, které jsou často spouštěné na svatého Valentýna, svěží je Duch ovšem i po letech v tom, jak nesází čistě na romantické prvky. Scénář Bruce Joela Rubina totiž pracuje i s kriminální zápletkou, nadpřirozenem a především zajímavým konceptem, který je následně zúročen ve filmu, který člověk může snadno milovat i přesto, že vůči slavení svátku lásky krapet zahořkl. Spolu s Hříšným tancem jde zřejmě o nejslavnější roli Patricka Swayzeho, Whoopi Goldberg mohla dokázat, že i za komediální výkon lze získat Oscara, kropě Goldbergové obdržel Oscara i Rubin za svůj scénář. Byl to právě Rubin, který zvládl skloubit tolik různorodých žánrů do smysluplného celku, samotný film nepostrádá napětí, šikovné postupování dějem i lehce dojímavou úvahu nad posmrtným životem, který může být spojen i s nevyřízenými účty a přetrvávající starostí o milovanou osobu. Duch je tak nejdříve v podstatě strukturován jako drama, následně se stane detektivkou, následně vyloženým thrillerem, kdy je ovšem po celou dobu zakořeněn ten správný romantický cit. Samotný Zucker se své první vážné látky chopil fantasticky, Duch působí jako řemeslně bravurně odvedená podívaná. Zucker zvládá s nástupy poslů pekla prodat tyto dané scény až hororovým nádechem, v momentě, kdy Sam umírá se Zuckerovi daří prodat jeho zmatený svět, kdy kouzlo nejsilnějších momentů kazí snad jen triky, na kterých je otisk roku 1990 přeci jen v jistých momentech až příliš poznat. V součtu jde ovšem pořád jen o drobné vady na kráse. Samotný scénář jinak velmi zábavně pracuje s motivem posmrtného života, existence, kdy náhlá neviditelnost a neslyšitelnost neplatí pouze na zvířata a lidi s jistou formou šestého smyslu. Existence v podobě ducha může způsobovat mentální poruchy, kdy je důkazem výrazná postava podzemního ducha v podání Vincenta Schiavelliho, který v příběhu skvěle funguje v kontrastu se samotným Samem, který se v případě nedořešení záležitostí může vydat na stejnou cestu věčného utrpení v rámci limba. Působí to dojmem, že se Rubin zamýšlel nad pravidly svého světa a zdánlivě nedotknutelnému světu duchů dodal jistou formu živnosti. Duch má sice po letech pořád především pověst velmi vděčné podívané, dodnes ovšem čítá mnoha zajímavých aspektů, které jsou mnohými prakticky nedoceněné, v rámci svého žánru je to až ostudné přehlížení. Na Ducha se tak vyplatí vzpomínat i kvůli jiným věcem, než kvůli hrnčířské scéně. Jde o film plný důstojných až výrazných hereckých výkonů (mimo Swayzeho, Moore a Goldberg především nedoceněný Rick Aviles a v podstatě i Tony Goldwyn), hlavní záporák tu má též potenciál v drobných detailech naznačit, že není čistým zlem, závěr Ducha přeci jen ve finále vyznívá tragicky. V jisté perspektivě by šlo prakticky říct, že je Duch až ideální antivalentýnský film, na to je v něm ovšem pořád dostatek citu a i přes fantasy prvky dostatek realistického nádechu. Patrick Swayze si tak před svým skonem zvládl do kariéry zapsat dva výrazné valentýnské stálice, jen jedna z nich má ovšem v součtu kapánek větší hodnotu. Duch možná nesvádí ke zvedačce, rozhodně ovšem nenechává diváka sedět v koutě.... () (méně) (více)