Obsahy(1)
Roztomilý dětský film poplatný době především kvalitou výpravy. Holčička Veronika žijící v dětském domově dostane k narozeninám od víly kouzelný raneček, který jí splní každé přání. Ve chvíli, kdy se o něj nechce rozdělit s kamarády, o raneček přichází a musí si ho v pohádkovém světě (Svatojánek, Liška, Myšák, Havran...) vysloužit zpět. Film je milý především díky písničkám a kvalitnímu českému dabingu (J. Zíma, N. Urbánková...). Pro řadu pamětníků "pohádka mládí". (ilonaho)
(více)Recenze (29)
[4,5*] Tak toto je nostalgia jak hovädo! Ak by som mal zostaviť rebríček filmov, ktoré ma v detstve najviac zasiahli a zanechali najhlbšiu stopu, tak tento film by figuroval na vrcholných miestach. Žiaľ, dnes sa už naň nedokážem pozerať z perspektívy malého dieťaťa a vychutnávať plnými dúškami to kúzlo, ktoré z neho srší, no súčasná perspektíva mi zase odhaľuje zákutia filmu, ktoré som ako dieťa prehliadal. Všímam si, ako kvalitne sú stvárnené kulisy a masky. Nejde o technickú dokonalosť ako napr. v Planéte opíc, ale jednoznačne ide o vysokú umeleckú úroveň. Všetky tie detaily filmu (napr. v domčekoch) majú svoje miesto v perfektnom umeleckom štýle. Všímam si kvalitnú hudbu. Okrem hudby, ktorá si ma získala ako dieťa a ktorá vo mne dodnes rezonuje, hoci motívy sú pomerne jednoduché, zrazu objavujem aj množstvo kvalitných džezových motívoch, ktoré by som tu rozhodne nečakal. No a predstaviteľka Veroniky je jedno z najroztomilejších stvorení, aké som kedy na obrazovke videl. Na záver zhrniem, že sa jedná o výborný film určený predovšetkým malým deťom, ale jeho umeleckú hodnotu ocenia aj dospelí. ()
Nezasažena kultem Veroniky v dětství, čekala jsem, co to se mnou udělá a jak ničivou tsunami kritiky na Veroniku a její svět vrhnu. Moje jediná výtka je vůči extrému, který je v otázce nesobeckosti po Veronice požadován. Dítě, siroteček ubohý, společně s kamarády zlobila (kdo z nás jako dítě nikdy před usnutím nedělal brajgl?). Potrestaná ze všech dětí má být jenom ona. Kde je lítost ostatních? Kde je jejich soucit a zastání? Na hřbitově zakopáni, nejspíš hned vedle rodičů všech ostatních dětí. Veronika dostane od kuchaře a obsluhujícího personálu dort, který je následně při oslavě sežrán. Ten dort byl tak barevný, že byl nejspíš toxický, ale stejně, lze spravedlivě požadovat po čtyřletém děcku, aby se radostně dělilo o dort? Já se k tomu, abych se dělila o čokoládu bez vnějšího donucení propracovávala řadu let a dodnes, kdo mě zná, může poznat, jak si u mě stojí podle toho, jakou čokoládu jsem mu ochotná nabídnout. Následně dítko dostane od dobré víly dárek, ovšem, je to dar s podmínkou, podmínkou je, že obdarovaná má být vždy poslušná. Veronika si dárek ani nestihne užít a ostatní děcka už se po ní sápou, že chtějí její dárek také a ať jim ho kouká dát. A co na to Veronika? Co na to dětské já každého z nás? Co na to náš vlastnický pud dospělých? Pokud by tady někdo chtěl tvrdil, že by se rozdělil, tak lže a přijde do pekla. Ve chvíli projevu přirozené touhy užívat svou věc přichází trest a Veronika je za porušení podmínky (jiné, než s kterou byl dar předán) potrestána odejmutím daru. Žádné z dětí ji opět ani nepolituje. Aby získala kouzelný raneček zpátky, musí se napravit, v daném případě stát se patologickým sluníčkářem a fanatickým altruistou, který sice nikdy nic hezkého nebude mít pro sebe, za to se na něj ve chvíli, kdy potřebuje pomoc a oporu ve svém okolí, všichni vykašlou. Veronika zažije kouzelné dobrodružství mezi zvířátky - naživo prožije bajku o havranovi a lišce, zastepuje si s myškami a od Svatojánka (jehož písnička se mi líbila nejvíc) se naučí kouzlo. Je to pohádka, takže hádejte, zda svůj kouzelný raneček získá. Film si vystačí se dvěma prostinkými melodiemi, v čem se tvůrci vyřádili jsou zvířata a tanečky. Co nám film už neukáže je, že Liška z rumunského lesa utekla a stala se z ní Paní liška, která je prostě nej nej nej. ()
Pro generaci dnešních čtyřicátníků rezonující nostalgie, pro mě naprosto obludná sbírka kombinace zmateného děje, monotónních hudebních čísel a děsivých masek. Prvních dvacet minut jsem to bral s nadsázkou, ale po příchodu do „země za zrcadlem“ to sklouzne do něčeho tak nepopsatelně bizarního, že ač to začnete nenávidět sebevíc a modlit se za konec, chcete si to rvát rovnou do žíly i nadále. Film plný paradoxů, který každému doporučím, ale sám ho už nikdy nechci vidět. ()
Veronika je jakýmsi pokusem o rumunského Čaroděje ze země Oz, jehož kvalit ale bohužel v žádném případě nedosahuje. Film v hlavní roli s tehdy čtyřletou Lulu Mihaescu nefunguje ani jako pohádka pro děti (ve zpívaných dialozích se ztrácí souvislosti a film je tak pouze jakýmsi obrazovým panoptikem bez skutečného děje), ani jako muzikál, jelikož hudební stránka filmu obsahuje všehovšudy jednu banální melodii, která se neustále opakuje. Na druhou stranu se Veronice nedá upřít jistá kultovnost, protože mnoho tehdejších diváků na ni vzpomíná s velkou nostalgií (což se promítá i na zdejším hodnocení). ()
Tohle je tak krásně bizarní rodinný film, hlavně v tom smyslu, jak je natočen s postavami ve zvířecí podobě, ale přitom tak skvělý v tom, jak je zvládnutý jako muzikál, že to je rozhodně zážitek, který stojí za to. Nevím, jestli mu dnešní děti přijdou na chuť, ale já jsem nadšeně zíral, co to sleduji. Hudba mě dovedla uhranout. ()
Galerie (11)
Zajímavosti (4)
- Vlasy malej Veroniky (Lulu Mihaescu) neboli jej skutočné, ale parochňa dovezená z Francúzska. (Raccoon.city)
- Lulu Mihaescu (Veronika) hrá 5-ročné dievčatko, v skutočnosti mala v tom čase iba 3 a pol roka. (Raccoon.city)
- Margareta Pîslaru stvárnila vo filme kráľovnú mravčej kolónie, vílu, vychovávateľku a zároveň riaditeľku domova. Aj Dem Radulescu si zahral dve úlohy, a to kocúra Danilu a kuchára. (Raccoon.city)
Reklama