Tvůrci:
Miikko OikkonenRežie:
Juuso SyrjäScénář:
Antti PesonenKamera:
Mika OrasmaaHrají:
Ville Virtanen, Anu Sinisalo, Sampo Sarkola, Lenita Susi, Olivia Ainali, Kristiina Halttu, Johan Storgård, Onni Ahonen, Tomi Alatalo, Arttu Kapulainen (více)VOD (1)
Videa (1)
Recenze (30)
Trochu svérázná finská variace na Silence of the Lambs. Herci sice nejsou žádní celebritní profesionálové jako v americké inspiraci (o inspiraci se dá myslím směle hovořit, aspoň v první polovině), ale zase jsou tím pádem nám smrtelníkům bližší, jejich projev je tak nějak civilnější, i děj filmu je mnohem komornější, seversky strohý, zkrátka film má evropský rukopis. Na druhou stranu mi ale třeba postava sériového vraha Maasaly(-a?) přišla na evropské poměry příliš vyumělkovaná. Za zvláštní zmínku každopádně stojí podivínský a napůl šílený (nebo napůl uzdravený?) vyšetřující detektiv (s diagnózou 'sociální fóbie'), s prapodivnými (ale funkčními) vyšetřovacími metodami. Na jeho výslech "řezníka" hned tak nezapomenu, určitě jeden z nejdivnější výslechů, jaký jsem ve filmu viděl. ()
Celkem zbytečný apendix dobrého seriálu, chvílemi jsem i uvažoval, jestli mezi ní a filmem něco nebylo (bohužel ne), protože o příčinách a souvislostech se toho moc nedozvíme, jen sledujeme Sorjonenovu genialitu a jeho katarzi, která ale nemá s přihlédnutím k tomu, co jsem popsal, moc smysl. Rozčarování. 50%. ()
Byl jsem zvědavý na to, jak bude film navazující na seriál vypadat, ale potom, co jsem ho viděl, ve mně převládá zklamání. Tvůrci se totiž i tentokrát dopustili chyb, které mi vadily už v seriálu. Je tady sice určitá možnost, že finská policie funguje na principech odlišných od těch, které jsou v Evropě běžným standardem, ale já si myslím, že šlo spíš o díry v logice. Epizody, v nichž se vyskytovala Sorjonenova Nemesis, jsem považoval za nejslabší, takže jsem se fakt nezaradoval nad tím, že se Mastermind zase vrátil. Nebyl to, bohužel, osamocený problém, opakovaly se i celé události (ač mírně pozměněné), takže jsem si několikrát povzdechl: "Už zase?" Ale vážně, v Kátině případě mi připadá sebevražda jako jediné reálné a humánní východisko. A ještě teď těžce vydýchávám tu vykrádačku Mlčení jehňátek... ()
Zase nějakej českej chytrolín musí ten název překládat úplně blbě a nevýstižně, jelikož žádného krvavého poselství jsem si tam nevšiml, ale zato murálových vrahů tam několik bylo. Murál znamená velkoplošnou malbu, která je narozdíl od grafitti legálním uměním většinou na objednávku od majitele domů za účelem jejich výzdoby. V tomto případě to tak není, protože murál je sprejován krví obětí nelegálně, takže je to spíš nějaká nelegální forma street artu. Po dvouleté přestávce jsem čekal další díly zábavného finského seriálu s vrchním vyšetřovatelem Karim Sorjonenem, který nás okouzloval svými netradičními vyšetřovacími postupy. A ono ejhle, žádná nová série zatím není, ale zato nám tvůrci představili celkem luxusní celovečerák. Pro diváky, kteří neviděli původní seriál, tak v tom ději budou asi tak trochu plavat, jelikož neznají postavy, takže nějaké souvislosti asi nepochopí, ale pro diváky, kteří si tento seriál oblíbili to určitě bude příjemné zpestření už od začátku, kdy si náš policejní Rain Man užívá příjemný pobyt v útulném cvokhausu. Tvůrci seriálu zde totiž nevysvětlují neobyčejné metody hlavního představitele, protože asi předpokládali, že se na to budou dívat diváci, kteří je znají a tudíž se může zdát, že nezasvěcení lidé, kteří našeho hrdinu vidí poprvé na něj budou čučet jako tele na nový vrata a proto doporučuji všem budoucím divákům, aby nejprve zkoukli kriminální seriál a až poté tento doplňující film. Samozřejmě je to jiné než rozjuchané americké akční seriály, ale to mi právě vyhovuje ta severská příroda, zabrždění lidé s různými psychickými handicapy, ale také netradiční vyšetřovací metody. A hlavně zde nevidíte dnes už všude omílané teplomilné poselství s příchutí všech barev, protože tohle je klasickej finskej biják, kde jsou jenom samí evrropský bledule a tak to má bejt. Perfektní hudba, perfektní příběh pro někoho moc pomalej a nezáživnej, ale to bude asi tím, že lidi jsou dnes přesyceni velkým množstvím cukru, takže potřebují něco rychlýho, teplýho, americkýho, barevnýho a proto nedokážou ocenit kvalitní severskou kriminálku. Jsem rád, že se tam moc nerozebírali rodinné problémy hlavních představitelů jako to bylo v již zmiňovaném seriálu a že se vše točilo kolem případů sériových vražd a také musím vyzdvihnout herecký výkon Villa Virtanena, který je u mně v žebříčku finských herců Number one a proto jsem se mu také odvážil napsat decentní biografii na této filmové databázi. Za uspokojivý počin před další sérií dávám zasloužených 90%. ()
Solidní severská kriminálka mi více než Mlčení jehňátek připomíná Dextera nebo Sedm, což ale vůbec nevadí. Film má skvělé napětí, které navozuje temná hudba (v prvním plánu je linka podobná té z Carpenterovy Věci) a které až do konce nepoleví. Vyšetřovací metody svérázné (seriál neznám) a účinné. Chvílemi to vypadá jako hraný dokument. Výborná kamera. Ani tak mi nevadil lehkovážný způsob jak dostat vězně na svobodu, jako spíše neschopnost speciální jednotky ho zastavit. No, to byla banda břídilů a ve skutečnosti by se zachovali určitě jinak a vězně by buď chytili, nebo zmasakrovali. Ale rozumím tomu, že bylo třeba ho posunout na šachovnici. Konec byl temný a naprosto logický. ()
Galerie (4)
Zajímavosti (1)
- Mŕtvy Lasse Maasalo, v čase od 1:43:08 do 1:44:53, má striedavo zatvorené aj otvorené ústa. (GabrielGabko)
Reklama