Režie:
Audrey DiwanKamera:
Laurent TangyHrají:
Anamaria Vartolomei, Luàna Bajrami, Sandrine Bonnaire, Louise Chevillotte, Pio Marmaï, Kacey Mottet Klein, Anna Mouglalis, Fabrizio Rongione (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Francie, 1963. Anne je bystrá, mladá studentka, která má před sebou slibnou budoucnost. Když však otěhotní, možnost dokončit studium a vymanit se z omezení plynoucích z jejího sociálního původu se rozplyne. S blížícími se závěrečnými zkouškami a rostoucím břichem se Anne rozhodne jednat, i kdyby měla čelit hanbě a bolesti, i kdyby kvůli tomu měla riskovat vězení... (Film Europe)
(více)Recenze (22)
Intímny pohľad do života mladej ženy, ktorá nechcene otehotnie a keďže by rada študovala a niečo v živote dokázala, stojí pred dilemou, čo ďalej. V 60tych rokoch minulého storočia boli interupcie nemysliteľné, a tak sa Anne snaží odbremeniť od dieťaťa inými spôsobmi, ktoré už hraničia s totálnym zúfalstvom. Celý dej pôsobí veľmi intímne a psychologicky, čo ešte viac zvyšuje intenzitu celového zážitku. Herecký výkon Anamarie Vartolomei bol vynikajúci a rozhodne odvážny! 4* Btw. Je až šialené, že v súčasnosti tu existujú skupiny katolibancov, ktorí bojujú za sprísnenie potratov (asi by boli radi, keby zúfalé ženy opäť riskovali vlastné životy tak ako Anne). ()
Silně aktuální a společensky důležitý film, který snad všem lidem, kteří chtějí zakázat potraty, otevře oči.... ()
Udalosť je kvalitne napísaný, kvalitne zrežírovaný a kvalitne zahraný film, ktorý má podľa mňa jedinú výraznejšiu slabinu, že nebol nakrútený v šesťdesiatych rokoch. Neviem, ako je to po právnej stránke vo Francúzsku s potratmi, možno je Udalosť podobne aktuálna aj dnes, minimálne v krajinách, kde si s týmto nábožensko-filozoficko-morálnym a možno aj politickým problémom nevedia rady dodnes. Ak by som už podobných filmov nevidel viacero, vrátane francúzskej kinematografie, a preto ma Udalosť v ničom špeciálne neprekvapila, nemal by som problém s vyšším hodnotením. 70% ()
Film pre tých, pre ktorých sú hlucháne, medvede a orlie vajcia hodnotnejšie než ľudský život. A že je takých kopa, takže popularita filmu očividná a zrejmá. Film ma pozitívum v tom, že má čiastočný naturalizmus, takže, kto si chce užiť akože pichanie ihlíc do ženského medzinožia, má silnú príležitosť sa ukojiť. Ale spokojnosť nemusí byť 100%ná, pretože sa dalo aj tvrdšie to ešte nakrútiť. Druhým pozitívom je skutočnosť príbehu, keďže Ernaux to natočila podľa svojich zážitkov, kedy hľadala vo svojej mladosti všetky možnosti, ako sa len zbaviť nechceného dieťaťa, lebo údajná sloboda, užívanie si a popri tom aj nejaké štúdium je viac a ešte viac je výrok "aj tak by som ho nenávidela". Úžasné potlačenie materského citu tu prezentované ako chyba spoločnosti, ktorá neumožní ženám dôstojne sa zbaviť detí ako odpadu. Aké to šťastie, že dnes sme už tak pokročili, že 90% ľudí to nepríde ako niečo nemorálne, odsúdenia hodné, ale dokonca ako chvályhodné a základné ľudské právo. A to prešlo len 50-60 rokov. ()
Západní, resp. francouzská a přece jen mírnější verze 4 měsíců, 3 týdnů a 2 dní. Pojící prvek je Rumunsko, hlavní představitelka v Události má rumunský původ. Událost je možná více filozofující, hlavní hrdinka je vedena jinými motivy, nicméně vnější okolnosti a nepřízeň doby jí ztěžují její rozhodování. Lekl jsem se hlasu Anny Mouglalis, jako by patřil jiné osobě. V zásadě dobrý festivalový film, jenž ale neuspěje ve srovnání s rumunským počinem, z nějž mi bylo zle od žaludku a úzko u srdce několik dní. ()
Anamaria Vartolomei má v sebe naliehavú uhrančivosť. Jej príbeh pôsobí možno všedne, ale je determinovaný duchom doby. V rámci súčasného diskurzu na túto tému ten film vo veľkej miere efektne spracováva daný problém. Vďaka týmto paralelám na súčasnosť z toho vyžaruje určité zamyslenie ak nie dokonca naliehavosť. Vždy budem tvrdiť, že žena ma právo sa rozhodnúť. A ak sa rozhodne, že dieťa nechce, mala by mať všetky dostupné prostriedky, aby jej nehrozilo bezprostredné ohrozenie života alebo spoločenské vydedenie. Možno preto je Annin príbeh rovnako silný ako ten, ktorý vytvoril Mungiu v 2007. Atmosférou možno iné. Výpovednou hodnotou ale rovnaké. Audrey Diwan je náznaková, nepríjemná, ale nikdy neskĺzne do samoúčelnosti alebo emočného vydieraná. Až s takmer dokumentárnou presnosťou sa snaží zobraziť emócie, priebeh a nepríjemnú spoločenskú situáciu. Určité sa jedná o režisérku, ktorá si zaslúži byť sledovaná. Niektoré scény zostanú v pamäti ešte dlho ( záchodová scéna). ()
Nejspíš žádná studentka, obzvlášť pokud se jedná o premiantku třídy, nechce zažít podobnou Událost jako hlavní hrdinka Anne. Ovšem málokterá by se nastalou situaci snažila vyřešit tak urputně a bez ohledu na značná zdravotní rizika. Francouzské režisérce Audrey Diwan se podařilo natočit nesmírně naturalistický film, přičemž v podstatě všechno, co se v něm děje, působí velmi realisticky. Mnoho věcí je zde sice jen naznačeno, ale to bohatě stačí, aby se slabším povahám udělalo šoufl. Ačkoliv se celý příběh odehrává v roce 1963, tak díky palčivému problému zákazu potratů, kterého se dotýká, poměrně silně reflektuje současný stav společnosti. Ústřední roli si s gustem zahrála talentovaná Anamaria Vartolomei. Nutno podotknout, že rozhodně nešlo o nic jednoduchého. (80%) ()
Netušil jsem, že potraty ve Francii byly povoleny až od roku 1975 a do tý doby to musely holky riskovat na tajňačku. Šlo jim vždycky o kejhák, buď ze zbabranýho potratu, nebo jít do lochu, když to na ně někdo prásknul. Film je to pomalej až běda, ale pěkně systematicky tlačí hlavní hrdinku do extrému kvůli něčemu, co je dneska normální. Ženy film jistě ocení víc než chlapi, ale i tak dám slabší čtyřku. ()
Veľmi dobrá záležitosť. Áno, prvá polovica je slabšia. No film nás od prvého momentu pripravuje na to, že neskôr bude gradovať. A naozaj, tá narastajúca zúfalosť hlavnej hrdinky je divákovi odovzdaná verne. Hoci to je rýdzo ženský film - od režisérky, scenáristky, autorky knižnej predlohy po prakticky všetky relevantné postavy, drsnosť a naturalistickosť niektorých scén má prekvapila. Je to nanajvýš autentický film, ktorý napriek pálčivosti preberanej témy sa nesnaží zbytočne súdiť a moralizovať - hoc vzhľadom na personálne pozadie filmu je jasné, že rozpráva o historických krivdách, ktoré boli na ženách napáchané. Herečka v hlavnej role vynikajúca. ()
"Poď sem, pobozkaj ma." "Prestaň, Jeane. Nepribližuj sa ku mne." "Nemôže sa nič stať. Tehotná už si." Dráma s výrazným puncom autenticity, ktorá pre svoju pochmúrnosť nie je ani trochu príjemná na sledovanie. Pocit ponurej reality je umocnený ručnou kamerou (konečne nie roztrasenou!), minimalistickou hudbou a civilnými hereckými prejavmi. Film je dosť otvorený po sexuálnej stránke, je v ňom pomerne dosť nahoty i dráždivého erotického napätia a v podstate sa okolo tej sexuálnej tématiky aj neustále krúti. Hlavná hrdinka Anne (veľmi dobrá Anamaria Vartolomei) je značne rozporuplnou postavou. Pekná, múdra a spočiatku aj sympatická. neskôr z môjho pohľadu dosť iritujúca tou svojou prehnanou sebaistotou, až drzosťou. Moje sympatie k nej lietali ako na horskej dráhe - chvíľami som sa dokázal vcítiť do jej problémov, vzápätí na to ma jej jednanie dosť odpudzovalo a vôbec som sa s ňou nedokázal stotožniť. Prvá polovica filmu ma až tak nezaujala, výrazne silnejšia je potom tá druha, v ktorej film dramaticky kulminuje. Je v nej viacero veľmi pôsobivých scén, ako sú napr. scény rôznych "operácii", stvárnených tak naturalisticky, až sa z nich obracia žalúdok. "Čo mám napísať do chorobopisu?" ()
Na tomhle diwanu se sedí velmi dobře, asi se už nezvednu, a když se zvednu, diwan pro mne přestane existovat. ()
Nesmyslné, přesto stále aktuální téma v podáni, které svým způsobem ničím nevybočuje, což mu však nebrání strhnout. Nemá to sílu 4 měsíců, 3 týdnů a 2 dnů, snad ani mít nemělo. Audrey Diwan si jde svoji vlastní cestou, dokáže být až poetická, aby v patřičných scénách řádně přitvrdila. Nemám na mysli pouze ty potratové, které samozřejmě v hlavě zůstanou, ale například i neustálé odmítání Anne, její propad do beznaděje a uvědomění si, že je na vše sama, jakkoliv se to zdá nemožné. Anamaria Vartolomei je v její roli výborná a snadné to nemá, kamera ji prakticky neopouští. Laurent Tangy s ní tvoří zajímavé kompozice, dalo by se napsat nádherné, ale vzhledem k obsahu filmu... Platí to tak alespoň pro tu občasnou a krásně nasvícenou poetiku v nich. 75% ()
Na jednej strane silno znepokojujúci portrét nemožnosti a naliehavosti, na tej druhej bez mihnutia oka a za každú cenu snažiaca sa individualita o zvrátenie udalosti. Možno až príliš sústredene ohlodané o väčšie emócie a širší rozmer, nasmerované priamo k tomu jednému jedinému, avšak predostrené nesmierne fyzicky a naturalisticky. 75% ()
Nemít žádná očekávání, neboť téma je velice neoriginální (i když bohužel i v dnešní době stále naléhavé), tedy si při sledování nelze nevzpomenout na 4 měsíce, 3 týdny a 2 dny, kdy se ze začátku filmu zdá Událost jako softová verze Mungiova slavného filmu, ale nakonec tomu tak ovšem není. Ač filmy spolu sdílejí mnohé, tak dílo Audrey Diwan silně zapůsobí a přece úplně jinak, avšak stejně nepříjemně a tělesně, kdy sice velice realistický styl působí zároveň vyhroceně subjektivně, v čemž nám dává pocítit bezmoc hrdinky, odvrácené zraky a chlad okolí, přičemž divák stále pociťuje absurdno uvědomujíc si vlastně "jednoduché" možné řešení situace nebýt zbytečného a bezcitného staletí děděného společenského paradigmatu, jež za sebou i do moderní doby přitáhlo lpění na neaktuálních představách o světě, které byly zformovány skrze náboženské myšlení v pro nás tak vzdálené době. ()
Působivé realistické drama končící potratem - a opětovným studiem. ()
Událost není o nějaké emoční bilanci, vlastně ani o konfrontaci se systémem. Neřeší vztahy, nepídí se po detailech, nehledá příčiny. Ovšem naprosto drsně a přímočaře studuje chladnokrevně urputné úsilí Anne zbavit se svého embrya, kterému nedala nejmenší šanci. A i kdyby pak náhodou ano, vy už to nechcete, protože si od třicáté minuty neumíte představit, "co" by se asi narodilo. Excelentní výrazy nesmlouvavé cílevědomosti berou dech. Naturalismus vám vyrve ženské orgány a pokud je nemáte, po tomhle antikoncepčním pekle si nedáte ani francouzský polibek. ()
Aj keď sa Francúzi opäť raz priznali k tomu, že nevedia točiť filmy s presahom emócií na diváka, tento film je v niečom výnimočnejší. V prvom rade je to zaujímavosť a unikátnosť námetu a výrazná aktuálnosť témy aj v súčasnosti, nielen v minulosti. V druhom rade je to bezpochyby mladá krásna herečka, z ktorej srší charizma a vidím v nej istú podobnosť s Judit Bárdos v našich končinách. Tieto dva aspekty dodávajú filmu istú výnimočnosť a aj preto ho vrelo odporúčam. 75 % ()
která organizace tohle dotuje? ()
Výborná dráma s témou ktorá je bohužiaľ aktuálna aj v tomto tisícročí. Povinné kino pre poslankyňu Záborskú. ()
Reklama