Režie:
Denis VilleneuveKamera:
Greig FraserHudba:
Hans ZimmerHrají:
Timothée Chalamet, Zendaya, Rebecca Ferguson, Javier Bardem, Josh Brolin, Austin Butler, Florence Pugh, Dave Bautista, Christopher Walken, Léa Seydoux (více)VOD (4)
Obsahy(2)
V druhé části se Paul Atreides spojí s Chani a Fremeny a zároveň se vydá na válečnou stezku pomsty proti spiklencům, kteří zničili jeho rodinu. Čelí volbě mezi svou životní láskou a osudem známého vesmíru a snaží se zabránit strašlivé budoucnosti, kterou může předvídat jen on. (Vertical Entertainment)
Videa (8)
Recenze (1 203)
(Podle mě) horší část knížky vede k ještě horšímu zážitku než prve. Filmu vévodí dvě zásadní snahy, jednak aktualizovat příběh pro moderní publikum, druhak pozměnit věci pro změnu samotnou aneb aby se to nějak lišilo a adaptéři vypadali, že odvedli nějakou práci... A výsledek je pro mě nesnesitelný a nesouvislý. Paulův vývoj není vůbec plynulý ani srozumitelný. Místo proměny z chlapce v muže dostaneme jenom několik dlouhých a stejných záběrů na to, jak jeho silueta chodí ve vlajícím plášti. Jessica se chvíli tváří jako jedna z ústředních postav a potom zase zmizí, a když už je na scéně, tak říká pořád dokola ty stejné věci, které jsme navíc předtím už věděli. Alia totálně nepotřebná/zbytečná, to ji měli rovnou vynechat. Zendaya je taky nekonzistentní, jak oproti předchozímu dílu, tak mezi jednotlivými scénami, romance neuvěřitelná až zbytečná, opět měli to zamilování raději vynechat a soustředit se teda na to, že je v opozici. Protivníci jsou úplně bezzubí (hehe) a neškodní a odpadnou bez kontaktu s hrdiny a takřka bez odporu, jednu scénu střílení na sietch nepočítám. Co má například znamenat baronova poznámka, jak skvělý nápad bylo použít staromódní artilerii, když vztahy mezi zbraněmi a štíty a obecně technologií nebyly nikde ve filmu vysvětleny. Ale asi rovnou řeknu, že i kdybych tam neviděla tolik adaptačních, strukturálních a dějových chyb, tak bych stejně nedokázala být objektivní, protože i v knížce mi ta "fremenská" část pila krev a musela jsem se vyloženě nutit, abych to vůbec dočetla. Ale obecně zkrátka nechápu (jak tady, tak v první části), podle jakého klíče byly voleny scény, které se převedou a které se vynechají. Protože mi přijde, že právě tak (a chybně) se rozhodovali. Jako by jeli scénu po scéně a u každé se rozmýšleli, jestli se jim líbí, místo aby si napsali osnovu příběhu se všemi motivy, kterým se chtějí věnovat, a potom vybrali jenom scény, které slouží jejich záměru. Ve filmu (filmech) zůstala spousta fragmentů , které mají původ v knize, ale v upravené filmové podobě jsou něco jako slepé střevo, protože témata, o něž v nich jde, se do filmu nedostala. Už jsem něco z toho zmínila, ale bylo toho tam mnohem víc. Kdyby se například zkrátil ten nepochopitelně dlouhý útěk matky se synem v druhé půlce prvního filmu (a třeba vynechala Dr. Kynes, protože ta postava byla stejně tak osekaná, že tam k ničemu nebyla), tak by byl čas věnovat se postavám a motivům, které potom budou důležité a vedou k rozuzlení... A nebo to teda mělo být totálně nelineární a snové bez snahy vysvětlovat a normalizovat. Jako jednu z povedenějších sekvencí v tomto filmu bych označila testování Feyda-Rauthy lady Fenringovou ("Are you trying to seydoux me?"), protože dává ochutnat, jak slastné by všechno to politikaření mohlo být, kdyby to natočil režisér, pro kterého by prioritou byl scénář a nikoli storyboardy hromad písku a vlajících plášťů. Výsledek v této podobě je prostě zmetek, který žádná snaha o vizuální nádheru nemůže zastřít/zachránit. ()
Geniální, naprosto geniální! Hans Zimmer se tady opět překonal. Jeho hudební pětihvězdičková delikatesa naprosto umocnila celkový mňamkózní zážitek a z pouštního příběhu vyčarovala neskutečnou velkolepost! Knihy mám rozečteny, takže jsem si ve filmu nedokázala některé kousky pospojovat, nedávaly mi smysl. Věřím, že až se těmi svazky prokoušu, přidám trochu toho koření! smysl mi dávat budou. :-) ()
Dune: Part Two byl můj nejočekávanější film minulého roku, ale ani s jeho odkladem na rok 2024 se moje očekávání nesnížilo. A i přesto, že jsem nedokázal sehnat lístky do IMAXU (jediný a nejlepší způsob jak sledovat snímek) na předpremiéru Villeneuva díla, tak jsem nebyl o nic míň nadšený z výsledného snímku. Všechny pozitiva předchozího filmu zůstaly zachovány - od hereckých výkonů, CGI, kostýmů, kamerových záběrů až po Zimmerův epický soundtrack. Scéna jízdy na písečném červovi nebo Paulův proslov před Fremeny budou patřit k momentům, které si budu pamatovat ještě několik let. Pokud bych tu měl zmínit nějaká negativa, tak musím říct, že film třeba oproti Impérium vrací úder nefunguje jako samostatný snímek, ale pouze jako druhá část z případné trilogie. Taky bych řekl, že mi Harkonnenové přišli více neschopní oproti první části, kdy v mých očích už nepůsobili jako ten strašidelný národ barbarů, který vyhladil celý klan svými intrikami a machinacemi. Řekl bych ale, že se oproti první části zlepšilo tempo snímku a jeho zakončení nepůsobí tak natahovaně jako Dune: Part One nebo Návrat krále. Nové postavy byly fajn, ale překvapilo mě jak malou (a skoro až nevýraznou) roli měl Christopher Walken jako Imperátor nebo Austin Butler jako psychopatický Feyd-Rautha. Ten si ale naštěstí kradl každou scénu pro sebe a představoval Paulův temný protiklad podobně jako třeba Neo a Agent Smith. Jen škoda, že Wonka a Elvis neměli víc scén mezi sebou, ale chápu, že se režisér držel Herbertovi předlohy, kterou si chci po shlédnutí obou částí konečně přečíst. Taky musím pochválit jejich komorní souboj, který se obešel bez jakéhokoliv hudebního doprovodu, což mi připomnělo první souboj Batmana a Banea z The Dark Knight Rises, kde byl shodou okolností taky jako skladatel Hans Zimmer. No a i když je teprve začátek roku, tak už teď vím, že tohle je definitivně můj snímek roku 2024, který neporazí ani Furiosa nebo Deadpool & Wolverine. A myslím, že Christopher Nolan může děkovat Bohu, že byla druhá Duna odložena na tenhle rok, protože i když byl Oppenheimer kvalitní snímek, tak by vedle druhé Duny nebyl soupeřem a odnesl by si většinu zlatých plešounů místo Ničitele světů. I když to už zaznělo i v jiných recenzích, tak závěrem teda řeknu, že opravdu doufám, že se Duna stane stejnou kulturní událostí jako Star Wars nebo Pán Prstenů pro novou generaci diváků. Teď už jen stačí doufat, že nebudeme čekat na Spasitele Duny více než pět let (i když by delší pauza prospěla díky časovému skoku předlohy) a zatím si můžeme zkrátit čekání na závěr trilogie připravovaným seriálem Dune: Prophecy, který bude odkrývat pozadí sesterstva Bene Gesserit. ()
Spása světových kin po odkladu konečně nadešla a není ideálnější věci, kterou vidět v Imaxu, než právě tento kousek. Denis Villeneuve může konečně opustit expozici tohoto opusu a plně se věnovat tomu zajímavému, co lidi nyní již přes dva roky horlivě vyhlíží. Timothée Chalamet opětovně prokázal, že umí zahrát více poloh a proměnu v bezskrupulózního vůdce mu bezmezně věříte, ačkoliv z hlediska děje a zřejmě i původního příběhu, mi přišla mírně uspěchaná, ovšem to už zkrátka u filmového vyprávění, kde se navíc scénárista musí zaměřit na poměrně velké množství postav, tak občas je a mají s tím problém i seriály. Jednoznačně teď musím stvrdit, že se audiovizuálně jedná o naprosto dechberoucí dílo, které prostě musíte vidět v kině a ku prospěchu věci je, že vám naopak neudělá díru do hlavy svou typickou hollywoodskou tupostí. Ba naopak, ocenil jsem, že se tvůrci mírně oddělují od předlohy a předkládají modernizovaný příběh, upevněný v mantinelech světa Franka Herberta. Co z hlediska filmu mě mírně zamrzelo, tak že i přes mohutnou stopáž se nemohlo nasnímat z více úhlů a po delší čas sledovat závěrečnou a totálně epickou bitvu, která by si dle mého zasloužila ukousnout nějaký čas navíc oproti třeba prostředku, který se pro mě mírně táhnul. Taktéž mi jako nejslabší článek řetězu přijde Zendaya, u níž se mé sympatie už nepřelijou v její prospěch; ovšem to jsou jen drobné připomínky na jinak velmi lahodném dortu a už teď se těším, až Dunu 2 uvidím znovu. A snad ta miliarda už padne! ()
Ze čtvrtého patra Atrium Flora kde sídlí Imax mě spadla brada až do přízemí, tohle je film, kvůli kterýmu přišel na svět Imax. Audio vizuální složka filmu je taková dokonalost, že i dokonalost by měla chodit k Denisovi na výuku. Druhá část příběhu je vyprávěna takovým způsobem, že jsem se bál i mrkat, abych o něco nepřišel. Veškeré provázanosti mezi postavama, ale i v rámci celku jsou natočený vysloveně žraločím stylem, prostě film mě na začátku rafnul a nejen že nepustil, ale postupně naprosto požral. Samostatnou kapitolou jsou pak akční scény, tady bych pro pojmenování vizuální působivosti, potřeboval zavolat Palackýmu s Jungmannem, jestli by nebylo k dispozici nějaký slovíčko co by přesně vystihlo takové mistrovství. Ohromen filmovým velezážitkem, který nemám ani s čím porovnovat jsem se vypotácel z kina s jedinou myšlenkou, kdy mám volný čas na repete filmu roku. Pokud můžeš, určitě dej Imax. ()
Galerie (93)
Zajímavosti (34)
- „Upřímně, nesnášim dialogy,“ řekl Denis Villeneuve v rozhovoru pro londýnský deník The Times. „Dialog je pro divadlo a televizi. Nepamatuju si filmy kvůli dobré replice, pamatuju si je kvůli dobrému obrazu. Dialog mě vůbec nezajímá. Čistý obraz a zvuk, to je síla kinematografie, ač se to tak nezná, když člověk kouká na dnešní filmy.“ Villeneuve pak učinil ještě ostřejší tvrzení, zejména s ohledem na kvalitu obsahu v televizi v posledních dvou desetiletích. „Filmy byly zkažené televizí,“ uvedl. (Klajnik)
- Černobílých záběrů z planety Giedi Prime (domov Harkonnenů) bylo dosaženo za použití infračervené kamery. To způsobilo komplikace kostymérům, jelikož některé části černých oděvů se v infračerveném spektru jevily opět bíle. (John2y92)
Reklama