Režie:
Denis VilleneuveKamera:
Greig FraserHudba:
Hans ZimmerHrají:
Timothée Chalamet, Zendaya, Rebecca Ferguson, Javier Bardem, Josh Brolin, Austin Butler, Florence Pugh, Dave Bautista, Christopher Walken, Léa Seydoux (více)VOD (4)
Obsahy(2)
V druhé části se Paul Atreides spojí s Chani a Fremeny a zároveň se vydá na válečnou stezku pomsty proti spiklencům, kteří zničili jeho rodinu. Čelí volbě mezi svou životní láskou a osudem známého vesmíru a snaží se zabránit strašlivé budoucnosti, kterou může předvídat jen on. (Vertical Entertainment)
Recenze (1 189)
Duna je nepochybně zápis do historie SCI-FI filmů a vzpomínat se na ni bude vždy v dobrém. Jsem rád, že jsem se odhodlal jet přes celou republiku až do IMAXU a vychutnat si ten audiovizuální zážitek na 100%. Všem jsem říkal, že film dal divákovi vše co mohl, ale....Při odchodu ze sálu jsem si přál tam být ještě déle. Druhá polovina filmu byla na mě trochu uspěchanější. Napětí, nadšení, nervozita, úžas, smutek, rozčílení - všechny tyhle emoce se na mně střídaly rychlostí písečného červa. Z Austina Butlera mě tak mrazilo, že museli vypnout klimatizaci, páč byla lidem kolem zima. Nechybělo málo a použili by mě na chlazení nápojů, jenže žádná další psychoticky mrazivá scéna už se nekonala. Střihl si pár rychlovek, aby vše zapadalo a stačilo. Stejný dojem jsem měl z fightu Thanose s Draxem, kdy jsem čekal epický souboj, ve kterém z obou frajerů vyleze ta aktuální frustrace, kterou prožívali, a předvedou něco nevídaného. Jenže opět to skončilo rychlovkou. První film podle mě vytvořil perfektní atmosféru, díky které jsem se těšil na druhou část. Ta v úvodní polovině vše přikořenila, pak ale všechno to budování vyvrcholilo v jednom (i když v celkem epickém) boji. Celkem mě to mrzí, kdybych se dočetl, že Villeneuve plánuje budoucnost s Dunou jako Cameron s Avatarem, a všichni a všechno bude mít svůj čas a prostor (a že si to zaslouží), měl bych hned větší radost. ()
Vůbec nebudu srovnávat s knihou nebo řešit, jak je příběh brutálně okleštěný. Protože tohle má být, a úspěsně i je, vizuálně a zvukově podmanivý spektákl, co sleduje osud hlavního hrdiny (zde třeba ze skvělé perspektivy Chani) a mimovolně nám ukazuje různé paralery z naší historie a různých kultur. Doopravdy jsem se někdy spíš cítil jako na vernisáži nejlepšich fotografií z dalekých či katastrofou potkaných koutů světa. I proklínané CGI efekty zde vypadají z větší části naprosto přirozeně a správně nedokonale. A do toho po dlouhé době herecký výkon, co mě bez očekávání praštil do očí a to fenomenální Austin Butler.. Jinak film doopravdy ideální do Imaxu či minimálně do Dolby Atmos sálu. ()
Pokud jste nečetli knihy a líbila se vám jednička, běžte a těšte se na film roku. Já jako hardcore fanda předlohy ale musím trochu rýpat :) Došlo totiž na nevyhnutelné a Villeneuve musel začít škrtat. Knižní Duna se prostě v plném rozsahu zfilmovat nedá. Naštěstí, na rozdíl třeba od Lynche, měl jasnou vizi, a dokázal z Duny udělat komornější a akčnější záležitost, která funguje a příběh přitom příliš netrpí. Absence komplexnějšího world-buildingu ale bohužel zabolela hlavně na konci filmu. Tam, kde knižní Paul Atreides konečně odhalí čtenáři rozsah svojí vize, a spustí promyšlený galaktický šach-mat, filmový Paul doklopýtá do cíle výrazně chaotičtěji. A hlavně, tam kde Frank Herbert majestátně ukončuje své dílo (a později jen neochotně navazuje neplánovaným pokračováním), Villeneuve se ani nezastaví, a hned plynule přechází do budoucího třetího dílu. Škoda, bez výraznějšího zakončení Duna 2 na plné hodnocení bohužel nemá. 80 % ()
Já Vám nevím ... na mě tam byla zima, necítil jsem vedro z pouště, nebylo tam tetelení se vzduchu nad horizontem (v Lawrencovi z Arabie to tam bylo). Fajn podívaná, ale boží to nebylo. ()
Hodnotím stejně jako první díl. Má to i stejné výhody a nevýhody jako první díl - v porovnání s Lynchovou Dunou: místy je to natáhlé, místy se to více drží předlohy, místy zase méně. Vizuál je ale samozřejmě super a hudba ho krásně doplňuje. Co dodat... byl jsem zvědavý na Navigátory, ale nejsou tu (tak snad v dalším filmu). Byl jsem zvědavý na císaře, ale poměrně mě zklamal. Harkonneni jsou ale fajn, hlavně stylová část na Giedi Prime. Tu jsem si užíval. Více v mé audiorecenzi, kde rozebírám různé odchylky od knihy, a též porovnávám s Dunou Davida Lynche. ()
Bravo...Bravo...neskutečné! ()
Spoilery. Duna pôsobí masívne. Nie len rozľahlosť púšte, vtáčie perspektívy a veľké celky, ale aj otrasy a zvuky dopadajúcich mechanických končatín ženúcich obrovské stroje a červo-vábiace zariadenia umocňujú tento pocit. To platí aj pre hudbu. Veľkú časť času však i tak sledujeme fremenov vo fádnych, splývajúcich farbách, ako odvádzajú mravčiu robotu a polemizujú nad ich presvedčeniami ohľadom mesiáša. Na jednej strane ich usilovná robota – likvidovanie prichádzajúcich nepriateľských jednotiek – je striedaná s riešením „interných záležitosti“ kmeňa, a film tak pôsobí dynamickejšie; na druhej strane akčné scény sú väčšinou dramaturgicky nezaujímavé a zameniteľné. Nepriateľské jednotky sa objavia, fremeni sa postavia z piesku a bojuje sa. Jediná zapamätateľnejšia scéna bola pre mňa snaha zničiť „vrtuľník“, pretože mala jasne definovaný, veľmi špecificky cieľ (t.j. zničiť vrtuľník) s niekoľkými jasnými, odlišne náročnými prekážkami, ktoré gradovali (pozemní vojaci, hýbajúce sa rameno stroja, pod ktoré sa skrývajú, ochranný plášť vrtuľníka) + v nej neúčinkovali bezmenní fremeni, ale hlavné postavy. Samozrejme nie všetky akčné scény musia byť nutne takto zaujímavo rozvrhnuté. Napr. jednoduchý záverečný boj Paula a Feyd-Rautha je pomerne uspokojujúci jednoducho preto, že bol očakávaný, a tak uvoľnil budujúce sa napätie. Avšak potenciálne mohol byť ešte dramatickejší, ak by (a) Paul aj Feyd boli dostatočne budovaní ako výnimočne silní bojovníci pre bezprostredný boj a/alebo (b) bol medzi Paulom a Feydom osobný konflikt. Za celý čas však dostaneme len veľmi málo indícií o tom, že Paul a Feyd sú zvlášť dobrý bojovníci. Paul spĺňa hlavne úlohy, ktoré ho majú kvalifikovať ako fremena, nie ako výnimočného vojaka so sečnou zbraňou, avšak aspoň z jednotky vieme, že je veľmi dobrý bojovník. O Feydovi je nám zmnožene (vizuálne aj verbálne) zdeľované, že je krutý, avšak ideu o tom, že je výnimočný bojovník, nemáme z čoho odvodzovať. Najbližšie sa k tomu dostaneme v boji v aréne, kde však, ako sa dozvedáme, vždy bojuje s ochranou, proti otráveným protivníkom; pričom sledujeme prvú výnimku, kedy bojuje bez ochrany, ale to len proti jednému protivníkovi, ktorý nevyzerá byť v úplne ideálnom stave (a i tak je to pomerne rovný boj!). Pritom boj Feyda a Paula mohol byť pomerne jednoducho a úsporne dramaturgicky povýšený na osobný aj vzrušujúcejší, keby napr. Feyd pomerne jednoznačne porazil Gurneyho (pretože Gurney je dobrý bojovník a zároveň je veľmi blízky Paulovi). Anticipácia stretnutia Feyda a Paula by tak bola ešte väčšia, a finálna scéna tak ešte napínavejšia a uspokojivejšia. Ešte horšie je to s Imperátorom, ktorý je počas väčšinu stopáže navrchu, ale ako postava pôsobí veľmi krehko a pasívne. Namiesto toho je veľa dramatickej tenzie budované skrz (a) všetko-alebo-nič situácie, kedy postavy čelia situácii, v ktorej buď výrazne povýšia svoj status (a predsa je to mesiáš!), alebo ho znížia na nehybné telo ovievané pieskom, teda zomrú (Jessica, keď pije vodu života; Paul keď pije vodu života; Paul, keď má úlohu osedlať červa; Paul, keď sa bije s Feydom), alebo (b) odlišné názory týkajúce sa viery, zjavení, či proroctiev. Tieto opozície, čierno-biele zmýšľanie, smrť (zradca, podvodník, nehodný) vs. vyvolený, podľa mňa dobre navodzujú kmeňovú a pradávnu atmosféru a zaujímavo budujú svet Duny ako alternatívny, ale nie tak nepodobný svetu nášmu. K tomu samozrejme dopomáhajú aj kmeňové prvky v hudbe Hansa Zimmera. Aj keď dôvody samotných presvedčení/postojov/motivácie postáv a ich premeny sú v tomto diskurze nie vždy úplne jasné. Duna na filmových plátnach ešte neskončila a prirodzene sa tak nemohlo uzavrieť ani všetko načrtnuté v druhej časti. O to viac by však podľa mňa mal byť dôraz na nenastavovanie zbytočných slepých uličiek: načo s nami Margot zdieľa informácie o slabinách Freyda, toho, ako sa dá ovládať a navodzuje tak očakávania, ktoré sa nenaplnia? Jednak sa za celý čas nijako s tou informáciou nenarába (o čo zaujímavejšie by bolo, keby sa k informácií dostal napr. Paul a zužitkoval ju, namiesto toho, žeby ho len porazil v obyčajnom boji?), a jednak už ani nebude na úžitok v ďalších filmoch, keďže Feyd zomrel. Možno je to kvôli tomu, že tieto charakteristiky zdedí jeho syn v budúcej časti, prečo ale potom tieto informácie zdieľať v polovici druhej časti? Napriek niektorým mojim výčitkám, Duna je dobre režisérsky ukočírovaný kolos a určite sa na ňu nepozerá zle. 75-80% () (méně) (více)
Krásný dílo. Jen: 1) Rozdělením na vícero částí dvojka znatelně trpí, protože začíná s useknutým začátkem a končí s ještě useknutějším koncem. Samostatně nefunguje až tak dobře. 2) Dialogy jsou fakt slabý, ale Villeneuveovi se tohle lehce promine. 3) Obrovský skok, ve filmu ne uplně vysvětlený, jak se z Paula váhajícího a kapku submisivního stane Paul ultraasertivní, poněkud chladný a agresivní. ()
Part One mě bavila více ... a co trojka - part Three, Four atd. ? ... zase jen natahovaná punčocha. Píseční červy - to nejlepší z Duny - vůbec nevyužiti ve své celé monstrozitě - velká škoda ... utahané, dlouhé a zbytečné ... ()
Impozantní písečný, vizuální, hudební zážitek. Sci-fi není můj šálek kávy. Tady jsem ale držela pozornost od začátku do konce. Všechno bylo naprosto dokonalé. Hlavně Zimmerova hudba, která provázela každou scénu. Vizuální stránka filmu byla dechberoucí. Byli jsme na 4DX a i v pondělí večer bylo narváno. A není se čemu divit. Užívala jsem si atmosféru plnými doušky. Jízdu na červech, bitvu, pouštní větřík, politické čachry, postavy, světy, herecké výkony... Nejdéle ve mně asi zůstane scéna z temné planety a boje Freyd-Rauth Harkonnena v aréně. Freyd byla velmi zajímavá a temná postava, se kterou se jen tak nesetkáte. Při pohledu na něj mi přebíhala po těle husina. Trošku bych vytkla velmi pozvolné tempo ze začátku filmu, kdy byl na vše čas, láčes, pohodička, nohy v teple. Postupně ale asi režisér přišel na to, že mu dochází stopáž, a tak se jednotlivé události víc a víc zkracovaly. Takže zatímco velmi dlouho pozorujeme dění Fremenů na poušti (učení se, víra, zaláskování, nedůvěřivé obličeje), tak konečná bitva proběhla velmi rychle. Nic to ale nemění na mém 5* hodnocení, protože jsem prostě byla celou dobu v transu a užívala jsem si tuhle velkolepost od A do Z. Konec naznačil i 3. díl. Naštěstí byl ale jakž takž uzavřený, takže teď nemusím myslet na to, jestli teda vyhrají ti dobří nebo ti zlí. Už teď je jasné, kam půjdou všichni Oscaři za rok 2023… ()
Jednoduše řečeno master piece. Už dlouho jsem neměl pocit, že jsem byl u nějaké velké kino události a nyní to nastalo. Osobně nemám co vytknout. Hudba, vizuál, kamera, herecké výkony i příběh mě naprosto pohltili od první minuty. Když byl po třech hodinách konec, říkal jsem si, že bych byl vděčný ještě o hodinu navíc. Za mě absolutní pecka, kterou by měl každý fanoušek filmu povinnost shlédnout. Jasně zářících a silných 5* ()
Něco jako když je Afghánistán nejdůležitější země světa a velmoci se střídají v jeho ovládnutí. V galaxii probíhá reálpolitika typu Hra o trůny a vše se řeší na planetě ručníkářů, kteří za proroka nejdou vyhladit. Dunu už jsem četla dávno, ale mám pocit, že autor některé věci zamýšlel jinak než tvůrce filmu. Velkofilm jak se patří si nezadá se svými sci-fi a fantasy předchůdci SW, LOTR, Avatar apod. Efekty na jedničku a díky stopáži se tam vejde víc z děje a rozvíjení postav než třeba v Lynchově adaptaci. Zvuk mi občas přišel přepálený. V Hobitovi byli všichni z gumy, tady zase je prostředí z plechu a i pírko spadne s pořádnou řachou. V Duně to holt duní. :) ()
Silný zážitek. První část Duny spíše budovala vesmír a dláždila cestičku k tomu, aby mohli Harkonennové napadnout Arrakis, což pro mě bylo místy lehce nezáživné (v knize jde o zajímavou část, ale chápu, že převést to nějak zajímavě na plátno prostě není jednoduché). Ve druhé Duně už se pořádně šlape na pedál a už je to zkrátka „full-on“ akční sci-fi. I když i tady probíhá zajímá vývoj postav, ze kterých se mě získali zejména Paul a Chani. Chani, protože je oproti knize mnohem trojrozměrnější a Paul, protože jeho cesta od prince k mesiáši je zde zachycena jasněji než v knize. Celkově musím říct, že ač je kniha moc dobrá, tohle bylo snad ještě lepší. Hlavou mi víří spousta dojmů: hnus, který vyvolává harkonennanská společnosti, víra a proroctví, které formují Paulovu cestu... hudba, která zahraje na tu správnou notu... Tohle se fakt povedlo. ()
Druhá duna byla letošní první návštěvou kina. Herbertův svět Duny je nepochybně zajímavý a podruhé bylo dobrodružství na Arrakisu o něco málo lepší než v prvním díle. Děj knihy, který Lynch nacpal do jednoho filmu, Villeneuve rozdělil do dvou nsímků, kdy ten první nabaitil diváky na epickou podívanou, kterou naservírovala zejména dvojka a o nouzi ji nebude ani v chystaném třetím dílu. 5* ()
Jakozto "normalni" fanousek knihy sem byl po prvnim dile maximalne namlsan takrka doslovnym prevedenim na velke platno. Druhy dil bych oznacil jako neco na "motivy ze sveta duny" s block-busterovym obleckem. Za mne az moc velke vyklesteni pribehu, zbytecne pridavani dejovych linek (severni a jizni fremeni W T F?!) a wanna-be nervy drasajicich scen (vyzvani Stilgara). Kouka se na to hezky, pan Zimmer se opet predvedl v dobrem slova smyslu, Austin super, ale proste ne. Jo a Zandayin (?) vecne nastvanej / urazenej vyraz me po 3. stejnem zaberu zacal nehorazne iritovat, az mi to prislo takrka komicke. Tohle se proste nepovedlo. ()
No, tak tohle je film, který se jen tak nevidí. 10 let jsem čekal na svou první recenzi a je to tu. Přidávám se mezi fanatické Fremeny, které Duna zcela pohltila. Z filmu mám pocit, že co herec, to životní role, co záběr, to vyšperkovaný triumf, co scéna, to vrchol kinematografie, co skladba, to hudební požitek (což platí prakticky pro obě části, taknějak to vnímám jako celek). Takový dojem mám prakticky jen z Pána Prstenů, kde si všechno dokonale sedlo. Zimmer je pan skladatel, to každý ví, ale tento počin se spolu s hudbou k filmu Interstellar řadí jednoznačně k tomu nejlepšímu, co kdy vůbec vzniklo. Ostatně od výše zmíněného filmu se nic tak megalomanského nepodařilo nikomu natočit. Mezi nejlepší skladby řadím: "Beginnings Are Such Delicate Times", "Kiss the Ring" a "Only I Will Remain". Ikonických scén je zde hodně, zmíním jen absolutní minimum - Aréna a černobílý svět Giedi Prime v čele s nabaraonem Feydem-Rauthou (baron Vláďa byl ikonický hlavně v první části), strach věčně vzteklé bestie Rabbana z Muad'Diba, pomsta a červí útok na Sardaukary, závěrečná scéna, kdy Paul použil hlas na Ctihodnou matku a také dupnutí si na imperátora,... Villeneuve je pan režisér, získal si mě mnohými filmy, ale tohle je jednoznačně vrcholné dílo a myslím, že minimálně dalších 10 let nic takového nevznikne. Jedná se o jediný film, který jsem v kině musel vidět dvakrát, ano musel a stále nemám dost. ()
Ještě před pár lety jsem psal hudební recenze a myslím, že mi to (snad) i šlo. Nicméně včera jsem si uvědomil, že já ve skutečnosti nikdy nebudu dobrý recenzent. V první řadě jsem totiž FANOUŠEK, který je schopen se do uměleckého díla totálně zbláznit a v tu chvíli jde jakákoliv objektivita stranou. Duna 2 je film, který mě totálně pohltil. Od hudby přes krutopřísnou (sorry, lepší příd. jméno mi nenapadlo) atmosféru až po dechberouci vizuál. Hádám, že kariéra objektivního recenzenta je definitivně u konce. ()
Dílo dokonáno jest. Druhá Duna jde dál v přesvědčivých šlépějích první části a dostává se pod kůži na mnoha úrovních stejně jako knižní předloha. Těžko by někdo mohl chtít, aby adaptace první knihy mohla vypadat jinak nebo lépe. ()
Prosím pekne vytiahol som päty z domu na Dunu. A neľutujem. Bohužiaľ som bol pred tromi rokmi lenivý a nešiel do kina na prvú časť. Vedel som, že nemôžem túto chybu zopakovať. Nesmierne som sa tešil, vedel som, že to bude dobré, ale nemal som ani len tušenia ako ma v tom kine odpáli. Počas tých takmer dvoch hodín mnou prešlo toľko emócií. Duna je kontrastom dobrého príbehu a ešte lepšieho vizuálu. Villeneuve sa extrémne prekonal a uviedol na trh film roku. Dobre je to možno moc skoro hovoriť o filme roka, ale myslím, že nič lepšie už nevyjde. Herecky je Duna absolútne úžasná a Timothée Chalamet to zahral skvele, takisto ako prakticky všetci. Nestáva sa často, že by to zahrali dobre všetci! Postava Stilgara sa trošku zmenila od prvého dielu, neviem prečo. Tu vyzeral taký posadnutejší, ale možno to je tým, že dostal viacej priestoru. Čo sa týka Chani, Zendaya bola dobrá, len sa mi nepáči akým smerom smeruje jej postava, ale to je už môj osobný názor. Ale tak teraz poprosím potlesk pre Austina Butlera ako Feyd Rauth, pretože to bol výkon hodný Heathovho Ledgerovho Jokera. V podstate aj dosť podobný. Šiel z neho strach a mne spôsobil pekne veľa zimomriavok. Duna dva je veľmi epický film a ako spomenul môj priate: ,,je to lepšie než Pán prsteňov" . Neviem či s týmto výrokom súhlasím, pretože sú to dva odlišné filmy, ale nie je to úplné hlúposť. Duna má svoje čaro a lotr svoje. No jednoznačne to patrí medzi topky tohto storočia. Je ťažké natočiť film, ale je ešte ťažšie natočiť majstrovské dielo. ()
Keďže som nečítal predlohu a nevidel 1 časť, bol som z množstva postáv a klanov trochu dezorientovaný. Aj keď som to sledoval na domácom kine, nebol to AŽ taký zážitok. Zrejme jedine IMAX splní vaše požiadavky na tieto audio-vizuálne orgie.. ()
Reklama