Režie:
Carol ReedScénář:
Graham GreeneKamera:
Robert KraskerHudba:
Anton KarasHrají:
Joseph Cotten, Alida Valli, Orson Welles, Trevor Howard, Siegfried Breuer, Bernard Lee, Carol Reed, Geoffrey Keen, Karel Štěpánek, Ernst Deutsch (více)Obsahy(1)
Když Graham Greene napsal scénář pro film Carola Reeda (úspěšná stejnojmenná kniha je přepisem scénáře, nikoli naopak), ani jeden z nich netušil, že píše filmové dějiny. Třetí muž se stal největším evropským pilířem filmu noir. Namísto amerických studiových podívaných dal přednost poválečné rozbombardované Vídni. Sem přijíždí autor brakových románů Holly Martins na pozvání svého starého přítele Harryho Limea. V Harryho domě však zjišťuje, že je jeho hostitel mrtev a chystá se k odletu zpět. Podivné okolnosti kamarádovy smrti, která je interpretována jako náhodná, mu však nepřidají na klidu. Pouští se do pátrání po záhadném třetím muži, který byl na místě nehody, ale nikdo o něm nic neví. Za partnerku si bere Harryho milenku, krásnou Annu Schmidtovou, se kterou začne rozvíjet klubko událostí, na jehož konci čeká šokující odhalení. Film proslavila vynikající atmosféra s výrazným svícením i dramatická honička v kanalizaci města. Ostrý kontrapunkt k dusivé atmosféře pak přidal citarový doprovod Antona Karase. (Hwaelos)
(více)Recenze (265)
Ryzí příklad noirového filmu, který mi byl sympatický i po více jak šesti desetiletích od natočení. Pochmurná atmosféra, kriminální zápletka, nečekané rozuzlení, množství velmi skvěle a účelně využitých stínů - to a ještě více může nabídnout Třetí muž, který si mě získal hlavně svým technickým zpracováním. Zkrátka film, který sice osobně neshledávám úplně tím nejlepším, co jsem kdy viděl, ale i tak je hodný zhlédnutí. ()
Byli tam jen ti dva. - Ne. Byl tam ještě třetí muž. Ze začátku to všechno působí tak banálně a postupně se z toho vyklube moc fajn záležitost, noir jak vyšitý. Na můj vkus trochu moc politiky (poválečná rozdělená Vídeň), ale krom tohoto faktu vskutku ojedinělé a originální scény, za které by se nemuseli stydět ani dnešní filmaři. ()
Mno, měla jsem s tím co dělat, takže se opět rozejdu s nadšeným davem, neboť jsem několikrát bojovala s pokušením jít umýt nádobí, abych se kapku osvěžila, což se mi opravdu často nestává... Faktem zůstává, že z většiny vídeňských zákoutí by vyšly skvělé fotky, to však samo o sobě ještě dobrý noir nedělá, že. A tak, když nebylo jaksi koho nenávidět, ani komu držet pěsti, logicky mě kapitola obsaďte všechny kanálové poklopy - zlotřilec na útěku musela minout větším obloukem, než když tomu nevýraznému brakovému pisálkovi oddělali jediného fanouška... Ocením ještě úplný závěr, který si možná zapamatuji na stejně dlouho, jako Callowayův ocupkovaný kabát. A jo, co ta hudba? Tak ta by si určitě zasloužila lepší kulisu. Viděno v rámci Season Challenge Tour, týden s filmem noir 40. a 50. let. ()
Dlhší rozjazd, ktorý výrazne zachraňuje posledná hodinka a najmä Orson Welles...Fantastické nasvietenie, kamera a hudobný podmaz! Škoda vcelku nudnej a rozvláčnej prvej časti...3,5*/5 ()
Tak zdá se, že kopie už je konečně pořádně otitulkovaná a já mohu definitivně zvýšit na pět hvěz. Je to totiž dokonalé. Děj má spád a nedovolí divákovi ani moment nudy. Profláklé citerové téma je skvělé a hezky to odlehčuje. Pán za kamerou udělal nejen krásné obrázky, ale také dosadil pár vtipných scén. A prostředí rozbombardované, do sektorů rozdělené Vídně je působivé samo od sebe. (P100 2007) ()
Cítím se poněkud provinile, že se mi to nelíbilo. Mám rád noirové filmy, líbí se mi některé Greenovy knihy, ale tohle mne nějak nezasáhlo. Ano, vadila mi hudba jak z Řeka Zorby, která zde nemá co dělat, vadilo mi až groteskní pojetí (ačkoliv to německé dítě, jak vážně pronásleduje domnělého vraha, je až morbidně hororové), vadil mi hlavní hrdina, že je takový tupec bez charismatu, a i když má podezření, leze tygru do tlamy, vadily mi zbytečně nakloněné úhly kamery, zde bez jakéhokoliv vysledovatelného smyslu (v Občanu Kaneovi nebo v Bílé nemoci, ano, to symbolizuje, že je to s postavou nahnuté), a celý ten film mne prostě celou dobu lezl na nervy. Říkal jsem si, proč to nehraje charismatičtější herec a proč to nešlo táhnout víc dramatickou linkou? Proč všechna ta zlehčování a samoúčelné snahy o shazování žánru? Zklamalo mne to na celé čáře. Přišlo mi celkově kýčovité, povrchní a zápletka naivní až běda, příběh až příliš jednoduchý a přímočarý. ()
Ak máte radi genius loci starých európskych metropol, odporúčam tento film. Čaro povojnovej Viedne tu má totiž dve poschodia. Dajú sa vidieť jej ulice, ale aj podzemie. Zápletku potom sprevádza mnoho otázok, čo je pre Film-Noir príznačné, tentokrát však nebudú prevažne mieriť k spletitým vzťahom a motiváciám postáv, ale k filozofickému hľadisku ich konania. V skratke - zase raz sa niekto hrá na boha. Kvôli zisku. Ak teda hľadáte prikrášlenú realitu, neštudujte mestské stoky. Pretože keď niečo raz smrdí, asi to nebude po prerýpaní rozvoniavať ako fialky. Čím ale určite nechcem naznačiť, že zážitok z Tretieho muža vo vás nemôže kvitnúť, naopak. Čo sa týka hercov, Joseph Cotten môže byť akokoľvek uhladený a robustný chlap, no Orson Welles ho svojou charizmou zatieni po pár sekundách na scéne. Na čo sa jednoznačne oplatí čakať. Mám také tušenie, že som s tunajšími postavami nerátal svedkov naposledy. Videné v rámci Season Challenge Tour (týždeň s filmom noir 40. a 50. rokov). ()
70% ()
Tak bohužel, šokující odhalení jsem tak nějak v průběhu filmu odtušil a furt mi prudil hudební doprovod, kterej se mi k tomuhle snímku prostě vůbec nehodil. Kamera opět výborná a hra stínů až neuvěřitelná. Závěrečná honička mi aspoň dojem trochu vylepšila. Bohužel tu geniálnost jsem ve Třetím muži nenašel. ()
Další černobílá klasika, jejíž kouzlo mi uniká. ()
For ME 92% ()
Spisovatel šestákových románů Holly Martin přijíždí do poválečné Vídně, kam byl pozván svým dávným přítelem Harrym. Bohužel se ukáže, že Harry byl krátce před Hollyho příjezdem sražen nákladním autem, takže Holly už stihne přijet jen na přítelův pohřeb. Jako z udělání vyjde v zápětí najevo, že podivnou smrtelnou nehodu viděli jen dva muži. Ale co když byli tři? Tak tedy tímto otazníkem začíná jeden z nejprofláklejších filmů kinematografické historie, který v naší republice ze záhadných důvodů nebyl nikdy uveden do distribuce a tak ani do obecného povědomí. Jedná se o vskutku precizní a ve své době přelomové dílo, ohlašující příchod nové éry. Originálně nasnímaný s zrežírovaný snímek plný film-noirového napětí a svérázného humoru (na scénáři se podílel i Graham Greene) patří mezi "must-see" každého filmového fandy. - "V Itálii měli za Borgiů 30 let teroru, války, vražd a krveprolití. Ale vyrobili Michelangela, Leonarda da Vinci a renesanci. Ve Švýcarsku vyznávali bratrskou lásku. Měli 500 let demokracie, a co dokázali vyrobit? Kukačky." ()
CITÁT - Město Vídeň je rozděleno na čtyři zóny.......... Holly Martins je sice na mizině, ale šťastný jako blecha. CITÁT - Váš pas, prosím......... Zajímavá část je ta z domovníkem. Když povídá, že už bude v Pekle, ukazuje ke stropu a nebo v Nebi, to zase ukazuje na zem. (4 minuta). Martins se tedy ocitl ve Vídni a začíná řešit podivnou smrt svého přítele. Vybrnkávaná melodie jako hudební doprovod lezla někdy na nerva. Lehce nadprůměrný příběh. ()
Na přebalu DVD tohoto filmu se píše, že jde o ,,černobílou poezii." Tím je řečeno vše. ()
Pokaždý, když vidím nějakej film noir, tak jsem z něj rozpačitej. Asi na tenhle žánr nemám buňky, nebo od toho čekám daleko víc než mi ten film může dát, těžko říct. Pokaždý mi ten film přijde skvěle natočenej a všechno možný, ale ten příběh mě nikdy nedokáže dostatečně zaujmout. Vždycky se mi to zdá prostě příliš obyčejný - obyčejná zápletka, obyčejnej průběh a obyčejnej závěr (ať už sleduju Třetího muže, Dámu ze Šanghaje, Pojistku smrti nebo z těch novějších třeba Chinatown), prostě obyčejná detektivka, jakejch máte na našich televizních stanicích víc než dost, akorát že noir je daleko líp natočenej. Všechny postavy mi přišli strašně nevýrazný, jediný, co se mi trochu líbili byl Welles a ten policejní inspektor Malloway, ale ti zase neměli tolik prostoru. Druhá půlka filmu mi přišla o něco zajímavější než první, ale furt to není ono. Prostě musím dát rozpačité čtyři hvězdičky. ____ EDIT: Sice jsem na tento film nekoukal znova, ale v posledním roce jsem těch noirů viděl hodně a dá se říct, že jsem jim propadl, takže to moje naříkání v tomto komentu berte s rezervou :-)) ()
Film noir prostě milujete, nebo vás míjí a po dvou pokusech to s ním vzdáte. Obojí je legitimní a ačkoli patřím spíš do "milovnické" skupiny, rozumím tomu, proč někomu tento šálek kávy nic neříká. Existuje spousta seriózních studií o tom, co to vlastně film noir je. Jedna kvalitní vyšla před pár lety v Cinepuru. Nejčastějším sporem je totiž označení noiru jako žánru, což při různorodosti děl, která se do něj řadí, neobstojí. Mezi 40. a 50. lety se událo mnoho změn. Noir se z ateliérů přesunul do ulic. Z Ameriky do Evropy. Od postav lehkovážných detektivů k amorálním troskám. A tak dále. Jen si zkuste srovnat linku Maltézský sokol - Pojistka smrti - Třetí muž - Sunset Blvd. - Dotek zla. Jaký je tedy společný činitel všech těchto filmů? Za sebe to vnímám jako "prvek zveličení". Film noir prostě staví na kontrastu a hyperbole. Jen se podívejte: Hluboký spánek vás utopí v překombinované naprosto nereálné zápletce. Dialogy v Pryč od minulosti jsou jen sledem cynického chrlení přehnaných metafor. Welles by v Doteku zla našel temný kout i za dne na poušti. Třetí muž je zase tak přesvětlený, že postavy vrhají několikametrové stíny na okolní budovy, atd. Právě kvůli těmto atributům jsme nuceni uvědomovat si přítomnost média a umělost fikčního světa. Pokud tohle někomu vadí a chybí mu onen "ponor" do emocí, příběhu, postav, bla bla bla, nemá šanci si někdy nějaký noir užít. V tom případě si Třetího muže ani nezapínejte. ()
Počas celého sledovania som rozmýšľal nad tým, v čom tkvie legendárnosť tohto filmového diela. Okrem technickej profesionálnosti som nespozoroval nič, čo by stálo za zapamätanie. Ničím napínavý príbeh, takmer žiadna gradácia deja, herecké výkony priemerné. Ale je to klasika. V čom, mi ostane záhadou na veky. ()
Výtečný thriller. A ta hudba... Ale za noir bych ho nepovažoval. ()
Jediné, co se mi nepáčilo, byla hudba, která zněla spíše jak z romantické komedie, a tudíž vůbec nepodepírala jinak skvělou atmosféru, postavenou především na dokonalé kameře a rozbombardované Vídni, která hraje první housle. Ale i zbytek se dá shrnout slovy: bomba veliká. ()
Ako film mi to vôbec nesadlo, neupútalo ma to, no ako kriminálka a ako film je to proste kvalitné dielo, to tomu nemôžem uprieť. Ktovie, možno som to videl pri zlej príležitosti, v zlej atmosfére, ale proste ten formát, kamera, priestory, príbeh, dialógy, mysterióznosť, z toho urobili dosť originálne dielo od ktorého sa mohli iní inšpirovať. ()
Reklama