Režie:
Bertrand BlierScénář:
Bertrand BlierKamera:
François CatonnéHudba:
Martial SolalHrají:
Pierre Arditi, Josiane Balasko, Jean-Paul Belmondo, François Berléand, Dominique Blanc, Claude Brasseur, Jean-Claude Brialy, Alain Delon, Gérard Depardieu (více)Obsahy(2)
Režisér Bertrand Blier natočil absurdní komedii, v níž spojil dohromady téměř všechny slavné francouzské herce. Herecké legendy se potkávají ve vtipných situacích, navzájem se hodnotí, popichují i pomlouvají. Velká, hvězdně obsazená mystifikační hra vám ukáže filmové idoly v nečekané a zábavné podobě! (oficiální text distributora)
Recenze (52)
Ačkoliv tady jsou snad naprosto všichni herci, kteří v té době žili a všichni hraji sami sebe, vlastně jsem z výsledku zklamán. Čekal jsem komedii, ve které si ze sebe všichni budou dělat legraci, ale komedie je to jen tak napůl a spíše ze začátku. V druhé polovině už film sklouzává spíše do dramatu, což se ale taky dá pochopit, vzhledem k tomu, kolik většině těch herců je, a v jakých filmech hráli zamlada. Zároveň to ale s tímhle posunem už není tak dobré, navíc stopáž může působit lehce přepáleně. I přesto však film nabízí opravdu velké množství povedených hlášek a všechna ta camea (ať už větší či menší), jsou prostě výtečná, obzvlášť v Delonově případě. Bavil jsem se dobře, ale víckrát už se na to asi nepodívám. 75%. ()
Velmi originální projekt. Povinný pro všechny milovníky francouzské kinematografie. Nicméně pokud člověk není Francouz nebo nemá obrovský přehled o francouzské kultuře či nemá hodně, ale opravdu hodně nakoukáné "Francie" není možný si tento skutečně jedinečný a zábavný film vychutnat až na dřeň a pochopit všechny odkazy, narážky a dialogy. Pokud by tomu tak bylo u mě, neváhal bych s pěti hvězdičkama ani na okamžik. Nicméně i já, pouhý milovník, nikoli znalec francouzské kinematografie a kultury vůbec, si dovolím zde zvěčnit jednu scénu z tohoto filmu. Záběr na prázdné herecké židličky na jejichž opěradlech jsou napsána jména Lino Ventura a Jean Gabin v tom přichází na natáčení "Herců" Alain Delon a říká s hrdostí v hlase "Já jsem s nima hrál," a pak se otočí směrem na režiséra a praví "Tak co, umíte ještě držet krok s američany? A kde je židlička s mým jménem ? A kde jsou židličky se jmény / tady si dovolím počet jmen rozšířit / Bourvil, Louis de Funès, Gérard Oury, Claude Zidi, Michel Galabru, Annie Girardot, Claude Gensac, Catherine Deneuve, Jean-Pierre Melville, Philippe de Broca, Philippe Noiret, Henri Verneuil, Pierre Richard, Michel Serrault, Jean Paul Belmondo, José Giovanni, Yves Robert, Jean Rochefort a Gérard Depardieu ? Já chci totiž sedět mezi svými." Tahle scéna mě stačila na to, abych si vybavil dobu kdy francouzská kinematografie nejen držela krok s "američany" , ale dokázala je i válcovat. Tahle scéna mě stačila na to, abych pochopil, že nikdo si nezaslouží mít svůj film víc než francouzští herci jedné až neuvěřitelně taletnované generace. ()
Tohle me zklamalo, pritom potencial byl velikej. Prvni scena me pritom docela prijemne naladila, debatovani party hercu proc jednomu nedonesli vodu mi skoro az pripomnelo scenu u stolu z Gauneru. Bohuzel pak uz to s filmem bylo jen horsi. A rozhodne neni problem v tom, ze bych herce neznal, asi az na dva jsem poznal vsechny, minimalne vzhledove. Problem je, ze se celej film rozpada na jednotlivy scenky, ktery kolikrat nedavaj zadnej smysl a bohuzel ani castokrat nejsou vubec vtipny a zachranujou to tak jen herci se svejma problemama, hlaskama a vsichni dobre hrajici. Dalsi skoda je, ze par hercu mi tu chybelo a ty s nejvetsim potencialem, Belmondo, Galabru a obzvlast Depardieu, tu nejsou moc vyuziti. Celkove zajimavej film narvanej skvelejma hercema, ale bohuzel o nicem. ()
Já tedy musím říci, že jsem se pobavila královsky. Tak jasně, že mám "nakoukáno", ale to je v tomto případě asi povinnost, protože i tak nám musí plno věcí unikat. Další záležitosti jsem vnímala dosti intuitivně, ale protože mi to jakousi záhadou sepnulo a záhadně i dobře fungovalo, tak jsem se zkrátka musela usmívat, i když to často byl úsměv poněkud posmutnělý; sem, tam jakýsi lehký úšklebek... dalo by se říci... Trocha toho smutku a nostalgie... a docela dost ironie... Zkrátka pro milovníka francouzské kinematografie je to sousto vynikající :-) ()
Neuvěřitelně absurdní záležitost, ve které si štěknul snad každý žijící francouzský důchodce, který se v posledních padesáti letech úspěšně zakřenil do kamery. Jako celek to sice nemá nijak zvláštní hlavu a o nalezení paty nemůže být ani řeč, ale v jednotlivých výstupech je báječný. Zejména první půlka mi natrhávala bránici, ale uznávám, že jako světoběžník a filmožrout mám k Francii asi bližší vztah, než většina zdejších uživatelů. Mne totiž odkojil Belmondo, Delon, Picolli, Brasseur, Galabru, Depardieu, Francois, Brialy, Villeret a mnoho jejich kolegů, jimž by pro jejich neživost roli v tomto snímku nikdo řádně neproplatil. ()
Reklama