Režie:
Claude BerriKamera:
Yves AngeloHudba:
Jean-Louis RoquesHrají:
Miou-Miou, Jean Carmet, Renaud, Judith Henry, Jean-Roger Milo, Gérard Depardieu, Laurent Terzieff, Bernard Fresson, Jean-Pierre Bisson, Jacques Dacqmine (více)Obsahy(1)
Strhující historická freska podle slavného románu Emila Zoly Germinal (1885) o životě horníků a jejich odvážném boji proti bezpráví. Své doby nejnákladnější francouzský film (32,5 mil. USD) je mistrovskou ukázkou jedinečné francouzské filmové kultury, ve Francii měl mimořádný úspěch a stal se jedním z kandidátů na Oscara. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (23)
Skoršie spracovania známeho Zolovho diela som nevidel, ani knihu som nečítal, ale tento film ma dostal. Silný príbeh chudobnej komunity baníkov, kde musia fárať celé rodiny, aby mali aspoň na chlieb. Atmosféra je veľmi autentická, tú špinu z baníkov priam cítite, aj erotické scény sú v tomto duchu, podanie je drsné, nič neprikrášľuje, ide až na dreň. Silno to na mňa zapôsobilo, takéto filmy mám rád. K tomu perfektní Depardieu a Miou Miou. K plnému hodnoteniu chýba málo. ()
Výborné drama o zoufalých poměrech mezi horníky koncem 19. století. Špičkové herecké výkony spolu s kvalitně napsaných scénářem dělají z tohoto snímku nadstandartní podívanou především pro náročnější diváky. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $378,854║Tržby Celosvetovo $19,400,000║ ()
Germinal - ambiciozní, svého času suverénně nejdražší francouzský filmový projekt. Je to famozní a strhující nahlédnutí do každodenního života chudých havířů respektive havířské komunity bez příkras. Zajímavé na tomhle filmu také je jeho způsob vyprávění. Pro někoho je "vleklost" děje pomalá (to je dle mého názoru také jeden z hlavních důvodů spolu s délkou, proč se tento film nestal komerčně úspěšným mimo "rodnou" Francii), já si zas myslím, že jen podtrhuje a vystihuje každodenní tvrdý boj "o přežití" a krutost doby... každý a nekonečný den... každou hodinu.. každou minutu...každou vteřinu... Samozřejmě jak jinak - skvělí herci zvláště Miou - Miou a Carmet (mimo Pana Duponta jeho nejlepší výkon), skvělý scénař, nádherná hudba... pro zajímavost zpěvačka Mylene Farmer tenhle film svým videoklipem proslavila víc než samotná kampaň distributora :-) Tenhle film patří mezi filmové skvosty Francouzské kinematografie druhé poloviny 20.století ()
Uhelný důl, který přináší naději i smrt. Rodina zkušeného horníka a bývalý strojník, který do městečka přichází, jsou hlavními postavami rozmáchlého příběhu o útrapách chudé hornické kolonie z pera naturalistické klasiky Emila Zoly. V severní Francii to vře. Těla nasáklá uhelným prachem každodenně bojují o lepší příští. Po příchodu z roboty přepočítávají zbývající peníze, usedají do horké koupele, aby se uprostřed noci opět vydali s tichou odevzdanou zarputilostí do dalšího černého dne. Tohle nemůže vydržet dlouho, dělnická revolta se po dalším snížení výplatních tarifů blíží každým dnem. Naštvané horníky už nelze zastavit. Francouzi se tehdy vytáhli s rekordními náklady a předložili autentický kus plný smutných hrdinů. Povedla se kamera, výprava či kostýmy, herecky je to pak úplná radost. Nějaké dva tři silné/naturalisticky podané momenty navíc bych nicméně uvítal. ()
Pamätám si ešte recenziu v časopise Cinema a už vtedy som mal chuť film vidieť. Na VHS to myslím nikdy nevyšlo, na dvd rovnako a po rokoch som na film trochu pozabudol. Premiéra na tv joj potešila a film na mňa urobil veľký dojem. Výkon Depardieua nemá zmysel rozoberať, ten je presvedčivý za každých okolností, za zmienku však stojí skôr jeho prekvapivý osud . Silnejších a vedľajších postáv je tu mnoho a každá tu má svoje miesto. Chudoba a bezmocnosť v spore so zamestnávateľov a majiteľom baní vedie ľudí k protestom a stávke, možno dlhšej než akú sú schopní vydržať. Atmosféra filmu je vážne úžasná, davové scény sú presvedčivé a tú špinu a chudobu cítiť až z obrazovky. Obrovské peniaze, ktoré sa do filmu vrazili sú naozaj vidieť. Výborný film z krutej doby a miesta, kde by asi nikto nechcel žiť. 90%. ()
Výborné, naturalisticky podané drama se silně sociálním podtextem. Všechno skutečně senzačně, autenticky zpracováno: špína, prach, bída, beznaděj, vše podpořeno přesvědčivými hereckými výkony v čele s Panem Hercem G. Depardieu... A paradoxně právě v jeho roli je pro mě největší slabina filmu, přes kterou se prostě nedokážu přenést a strhávám jednu hvězdičku. Zahrál skvěle, famózně, o tom žádná. Ovšem zkuste uvěřit bídného, vyhladovělého horníka chlapovi, ze kterého špeky doslova tečou na všechny strany - a je to ještě navíc podepřeno okamžikem, kdy ho vidíme nahého vylézat z necek. Všichni ostatní okolo působí náležitě zbědovaně, vychrtle, Depardieu je tam se svou korpulentní, silně otylou postavou jako pěst na oko, bohužel. Bývá obvyklé, že herci do svých rolí hubnou, nabírají svalovou hmotu, ba i tloustnou, ale osobně mám pocit, že Depardieu snad nikdy v kariéře nebyl tak tlustý, jako v této roli věčně hladového, utlačovaného horníka, a fyzická příprava tedy v jeho případě buď vůbec neproběhla nebo naprosto selhala. 69% ()
Docela dobře natočené realisticky působící sociální drama, jak je Zola napsal. Dnes ovšem působí trochu jako "proletáři všech zemí, spojte se!" Příběhu pomálu a s Gérardem Depardieu coby vyhladovělým, zuboženým horníkem a jeho dvěma sty kily dostává i realizmus notně na frak. ()
Nádherná vizuální stránka s bohatou historickou výpravou mě fascinovala už v první třetině snímku, v níž jsme se v první řadě precizně seznamnovali s poměrně velkým množstvem postáv. V druhé třetině se rozpoutá děj plný strhujících událostí kolem boje horníků proti bezpráví vrcholícího dlouhou odvážnou stávkou, v té závěrečné pak sledujeme neméně napínavé pokračování příběhu ve znamení jedné velké katastrofy. Povědomě jsem čekal skvělý i vyčerpávějící film a přesně takového jsem se i dočkal. Claude Berri se výborně chopil rozsáhlého námětu a na základě něj nabídl ve svém nákladném počinu skutečně kvalitně rozpracované osudy postáv na pozadí historického tématu, vytvořil filmovou fresku hutnou obsahově i formálně, nevyjímaje brilantní herecké výkony. Zatímco chvílemi jsem se kochal výpravou, jindy na mě z té silné atmosféry a prostředí plného chudoby padala obrovská tíseň. Gérard Depardieu mě svým úctyhodným výkonem přesvědčil natolik, že jsem mu neměl problém věřit, že je tím hladovým a chudým dělníkem, byť při pohledu na jeho mohutnou postavu mi spočátku jeho obsazení do této role působilo jako pěst na oko. Tvůrcům nemožno v nejmenším vyčítat ani některé silně nepříjemné naturalistické scény i přímo hororové výjevy (scénu s nečekaným uškrcením dívky ze strany dědy v pod. Jeana Carmeta budu mít asi ještě dlouho v paměti...), pár osobních výtek bych sice měl, ale po takovém velkolepém zážitku si je ponechávám pro sebe. Společně s Bídníky 20. století jde určitě o jeden z nejvydařenějších historických opusů francouzské kinematografie 90. let. 85% ()
Film tmavý, baníci tmaví, až som mal pocit, že mi vypovedala poslušnosť obrazovka a ide len zvuk. Čistý Zolov naturalizmus je cítiť, ale celkový rozmer sociálnej dobovej drámy zachytáva pravdepodobne len samotná kniha. Robotnícky život 19. storočia už dnes nechytí každého za srdce, ale treba brať na zreteľ, že práve tá bieda, kapitalistický útlak, vykorisťovanie, viedlo k zrodu zrúdneho marxizmu-leninizmu, ktorý síce vyšvihol nejakých členov proletariátu hore, ale mnohých utlačil ešte viac. Ženy a deti sa oslobodili z baní, ale zvyšky marxizmu sa v plnej nahote ukázali napríklad aj v Kambodži. Každopádne dobrá sonda do spoločnosti a dôkaz toho, že divoký marxizmus ani divoký kapitalizmus neprinášajú nič dobrého. A keby sa v tom čase v 19. storočí nikto nevzbúril proti kapitalistickým praktikám, tak dnes by sme tu možno naďalej mali novodobé otroctvo. ()
Silné sociální drama podle knihy Emila Zoly (neplést s bývalým útočníkem AC Parma Gianfracem Zolou). Film je stejně syrový, jako byla syrová doba a prostředí, ve kterém se odehrává (19. století, hornická kolonie). ()
,,HLÁSITE PROTI BOHATÝM POKIAĽ STE CHUDOBNÍ, ALE VAŠA NENÁVISŤ K MEŠTIAKOM POCHÁDZA LEN Z BESNEJ POTREBY BYŤ MEŠTIAKMI MIESTO NICH." __ Veľkoryso pojatá adaptácia Zolovho románu (na ktorý si začínam brúsiť zuby) je v tuzemským končinách prakticky neznámym dielom z dôvodu jeho slabej distribúcie (nehodnotil ho ešte nik z mojich obľúbených užívateľov). Niekedy začiatkom tisícročia ho rozdelený do dvoch dielov vysielala česká TV Prima a slovenským divákom ho (zrejme v premiére) vo februári 2014 ponúkla prekvapujúco TV JOJ v neprekvapujúco neskorých nočných hodinách a jeho reprízu zopakovala o dva mesiace neskôr v rovnakom čase, čo mi padlo vhod, keďže som predchádzajúce vysielanie premeškal a odvtedy som bol na film navnadený. Claude Berri nakrútil film s veľkou snahou o naturalistické vyznenie, napriek masívnej stopáži vie udržať divácku pozornosť (len finále mi prišlo mierne pretiahnuté), opiera sa o kvalitné herecké výkony a vďaka dobrému scenáru aj o viacero zaujímavých myšlienok istotne so základom v knižnej predlohe. Vďaka jasnému filmovému jazyku, bez toho aby to bolo predtým povedané, divák v závere okamžite pochopí, že v lúčoch vychádzajúceho slnka Étienne odchádza realizovať svoje proletárske sny o lepšej budúcnosti inam. Pochvala patrí aj českému dabingu. (225. hodnotenie, 11. komentár k filmu) ()
Velmi dobrá ukázka toho, jak jsou Francouzi schopni natočit historický film a nebrat si při tom servítky Je to hodně realistické, je to hodně špinavé a místy je to sakra drsné! "Germinal" je o francouzské historii, která rozhodně nebyla vždy pěkná a ocitla se v uličkách, které nikam nevedly, jen ke krveprolití. ()
Presne kvoli takymto filmom mam rad francuzsku kinematografiu, a nie len nejake prazdne tlachanie o medziludskych vztahoch a la Sautetov Docela Obycejny Pribeh. Pribeh o zufalych hornikoch je maximalne zaujimavy aj po vyse 20 rokoch, herecke vykony na urovni, Claude Berri sa s reziou krasne pohral, a vidno, ze si na filme dal zalezat. Plus aj ten fakt, ze slo o najdrazsi francuzsky film svojej doby : zhltol neuveritelnych 32,5 miliona USD. 86 % ()
Film a Zola prostě nejdou dohromady. Zolova genialita spočívá v dokonalém zachycení špíny dělnického života pomocí slov a film vždycky bude jen taková hra na život, i když se Berri snaží natočit i ty nejdrastičtější momenty. Miou-Miou se snaží, ale její postava je prostě nezahratelná, místo životných dialogů vzduchem lítají ideje jako na univerzitě, Depardieu hraje sice roli prostého "bonhomme" dobře, jenže režisér se prostě bál nabídnout lidem skutečnost, a tak zůstal u akademických obrázků. I hudba je revolučně pompézní, místo aby vyjadřovala lidské tragédie. Tři hvězdičky za to, že Berri sice Zolu úplně nezničil, ale udělal z něho nezáživnou školskou výchovnou podívanou. ()
Téma sociálnych nepokojov, chudoby, zúfalstva a premietnutia dna, kam môže padnúť pracujúca človečina, je určite zaujímavá. Škoda, že spracovanie je "iba" štandartné, ničím neexceluje, iba popisuje. Ani ten veľký rozpočet tu nie je nijak zrejmý. A neboli by to Francúzi, aby nepridali nejakú tú nechutnosť (odrezanie genitálií). Z hercov zaujala iba neznáma Judith Henryová. V smáre je to fajn, ale keď to porovnávam s americkým filmom Molly Maguires, ktorý sa zaoberá podobnou tematikou, je to slabšie. ()
oscarovej snímek ()
Pokud jste někdy četli něco od Emila Zoly, tak jistě víte, jak dokážou být jeho díla depresivní. Přesně takový je také tento film Clauda Berriho, naturalistický, syrový a hodně depresivní, Zároveň je na filmu vidět, že na tehdejší dobu stál neskutečné peníze a že byl skvěle obsazen, tím nemyslím jenom opět skvělého Gérarda Depardieu, ale prakticky všechny hlavní představitele. Bohužel je to celé šíleně natahované, chvílemi až ubíjející, a konec navíc značně odbytý. Moje hodnocení 65%. ()
Pokud si myslíte, že máte těžkou práci a že se máte špatně, mrkněte na tohle. Pracovní a životní podmínky horníků ve Francii koncem devatenáctého století jsou z dnešního pohledu strašné. Germinal je spíše depresivním filmem, kdy ani sebelepší ideály nelze jednoduše prosadit a započatá vzpoura je sebedestruktivní. Buď ji nakazí nějaká ideologie, nedokáže vzdorovat zaběhnutým řádům, či je rozmetána silou. Prostý člověk si dál jen těžkou dřinou vydělává na chleba… vše doslova. Dá se na něj ovšem pohlížet i jako důkaz nezlomnosti lidského ducha, kdy i přes jednu tragédii za druhou, dělníci stále znovu do šachty chodí a dokonce zazní i vyznání „já mám tu naši šachtu rád“. Svého času nejdražší francouzský film se povedl po všech stránkách a já jej mohu jenom doporučit. ()
Knižní předlohu jsme slupl jako malinu a moc se těšil na filmové zpracování. Film je povedený a jsem moc rád že jsem si tu knižní představu a zasnění do života v dolech mohl prohlédnout podle filmu. Jsem trošku zklamaný že do filmu se nedostalo víc zápletek z knihy. Hodně povedená je scénka kdy dav lynčuje obchodníka a jedna zběsilá divoženka mu uřízne přirození:-(( Brrr ()
Reklama