Režie:
Brad AndersonScénář:
Will HonleyKamera:
Björn CharpentierHudba:
Matthew RogersHrají:
Michelle Monaghan, Skeet Ulrich, Onalee Ames, Erik Athavale, Rodrigo Beilfuss, Danika Frederick, Jennifer Rose Garcia, Skylar Morgan Jones, Jerni Stewart (více)Obsahy(1)
Zatímco se zdravotní sestra Jess (Michelle Monaghan) vyrovnává s rozvodem s manželem (Skeet Ulrich), přestěhuje se s dcerou Tyler (Skylar Morgan Jones) a malým synem Owenem (Finlay Wojtak-Hissong) zpět na svou starou farmu. Krátce po zabydlení je Owen pokousán psem, což má za následek záhadnou infekci způsobenou kousnutím. (JasonCZ)
(více)Videa (1)
Recenze (22)
Upíří dětská zívačka. Brad Anderson je obvykle šikula a jeho filmy většinou jsou zábavné i promyšlené ( Tísňová Linka, Roztříštění, E.A. Poe), takže tohle mělo být nakopnutí upíří sezóny, která se na nás letošní rok valí, ale je to tak zoufale unylé a nezáživné, že se mi ani nechce věřit, že to točil Anderson. Mladý kluk je pokousán infikovaným psem a stává se z něj vampire, ale míisto aby vyvraždil půl města, tak jej matka krmí krví v sáčku. Meh. Řemeslně je to sice OK, takže to alespoň není podfinancovaná břečka, herci si taky odehrají své, byť ten malý kluk mi byl nesympatický a Monaghan taky příliš nemusím, ale dějově je to až příliš bezpečné, šablonovité, bez překvapení a velmi předvídatelné. Výrazného žánrového vzrušení se tu taky nedočkáme. O Gore si můžem nechat zdát, o akčním finále taktéž, absentuje zde napětí i atmosféra, celé je to takový nemastný neslaný. Spíše rodičovské drama s lehkými upírskými prvky a to mě vůbec nebaví. 4/10. ()
„Terminální stadium, nepomáhá opium? Bude z tebe svačinka, žilou pustí maminka.“ Dojemná péče, podobná té v Ať vejde ten pravý, z rodinného hororu Babadook zase Jess odkoukala úchop obouruč při výchově potomka. Btw, zpočátku i já, až po pás v bahně před prokletým stromem, to bral jako horor. A ono zatím vztahové drama jak řemen a hořká balada o mateřské opičí lásce a překračování společensky přijatelných hranic při výchově spratka, který už roupama neví coby: „Já chci krev!!! Ale čerstvou a teplou, ta mi chutná víc.“ Ostatně, rozvody bývají krvavá záležitost. ROZVODOVÉ OKÉNKO: [][] „Vyber si, máš radši maminku nebo tatínka?“ § „Kdo z nich má sladší řeči a kdo sladší krev?“ § „A co tvoje sestra? Samou láskou bys ji snědl?“ [][] Zaujalo i pěstování euthanbáby ve sklepě a prekérní otázka, jakou může mít taková vychrtlá bledule, navíc již v terminálním stadiu rakoviny, asi tak denní dojivost? Litr krve, deci nebo už jen pár kapek, než skape? Blood jako návod, co dělat po rozvodu. Zakopej psa, pohřbi naděje, utop lásku v blátě. Zapal strom. ()
Většina z nás sála v dětství maminčino mateřské mléko. A leckteří později občas pili mamince i krev. Tedy obrazně. Ale tenhle film vypráví o pití maminčiny krve doslova. A nejen její. A nejen o tom. A co myslíte - zasviní rejža závěr tohohle povedeného fláku nějakým mrzkým happyendem? Nechte se překvapit. Já jsem tedy překvapený víc než příjemně. Po návratu z dovolené jsem totiž hrábnul po prvním novém horroru, který mi přišel pod ruku, i když jsem už předem frflal, že to určitě bude "zase nějakej šablonovitej bejbyhorror". No a světe div se, tohle je překvapivě ten nejlepší "bejbyhorror" za posledních... hodně měsíců. Neradostný, temný, s dobrým hereckým výkonem matky, Owena (občas digitálně vytuněného) a hlavně nezdravě vyhlížející paní Osgoodové. A zdejší hodnocení je opět úplně mimo mísu. ()
Hrozně obyčejné, příběh se ubírá přesně těmi cestami, které by člověk od podobného námětu očekával, bez sebemenšího překvapení. Což by nebyl nutně problém, kdyby měl ten film výrazně kratší stopáž - řemeslo je zručné a herecké výkony kvalitní. Ale chtít po divákovi dvě hodiny času, nepřekvapit, a ani to nijak zvlášť hororově nevyhrotit, to zkrátka ocenit nemůžu. ()
Buďme k sobě upřímní; tohle z mého pohledu horor nebyl, ale zcela otevřeně hlásím, že mi to bylo úplně jedno, protože to na mě skvěle fungovalo jako jakési mysteriózní drama. Michelle Monaghan jsem si poprvé doopravdy všiml před lety ve filmu Kiss Kiss Bang Bang a pokud jde o mě, čas se k ní nezachoval vůbec špatně. Můj vztah k filmovým dětičkám jsem tu už několikrát ventiloval, takže mně osobně pil ten malý, kudrnatý, roztomilý spratek krev ještě před tím, než se vrátil jeho chlupatý kamarád, Skylar Morgan Jones se mi v roli jeho sestry ale docela zamlouvala, takže snad přece jen nejsem úplný vyvrhel. Naprosto si mě ale získala sprinterka a notorická útěkářka Helen, která mě i přes veškeré tragično dokázala notně pobavit. S hororovými snímky se to má v současnosti tak, že se vždy už předem připravuji na zklamání. V tomto případě se nedostavilo, ale jak jsem už vysvětlil, já jsem tuto záležitost jako horor ani nevnímal. Musím ocenit, že dali tvůrci dohromady vcelku vydařený příběh, doplnili ho o slušnou atmosféru, vykašlali se na stupidní lekačky a šli do toho spíš psychologicky. Takže jo; dočkal jsem se příjemného překvapení a určitě jsem se bavil lépe než u včerejšího mnohovesmíru. / Poučení: Pozor na nevděčné umírající! ()
Reklama