Režie:
Mar TargaronaKamera:
Rafa LluchHudba:
Diego NavarroHrají:
Belén Cuesta, Jorge Suquet, Chacha Huang, Rainer Reiners, Hildegard Schroedter, Marta Herrero CagigalObsahy(2)
Horor Kukačky vypráví příběh mladého páru Marca a Anny. Oba jsou oddáni svým pracím, připravují se na rodičovství, ale stále nejsou se svým životem spokojeni. Touží po zlepšení v kariéře, domácnosti a vztahu. Žijí v malém bytě na okraji Barcelony, z něhož se oba snaží uniknout. Jednoho dne se rozhodnou vyměnit si na týden domov s Hansem a Olgou, starším německým párem, se kterým se seznámili přes internet. Výměna domu jim umožňuje pohled do ideální budoucnosti, do doby, kdy dosáhnou stability a profesního úspěchu. Dům Hanse a Olgy má vše, po čem vždy toužili: luxus, prostor, svobodu, velký pozemek... Poté, co Marc objeví tajnou místnost, zdánlivá idyla se promění v paniku a noční můru. Mladý pár si začíná uvědomovat, že cena za tuto dovolenou bude příliš vysoká. (Donart Film)
(více)Videa (7)
Recenze (32)
Další příklad důvodu mého komplikovaného vztahu se španělskými horory. Tady je ten děj totiž tak debilně zrealizovaný, že mě to většinu času úplně iritovalo a když k tomu připočtu i fakt, že se tam po většinu času neděje nic, co by nějak atmosfericky dokázalo věstit přítomné zlo a pořád se tam jen objevují náhodné postavy a výjevy, které rozbíjí koherentnost děje a je to prostě jen divné, zmatené a nic neříkající, fakt jsem se přemáhala, aby mě to aspoň náznakem nějak víc bavilo. Sice mi trvalo nějakou chvíli odhadnout pointu, ale to hlavně proto, že je celý ten scénář tak strašný bordel a působí nekompaktně a nešikovně. Kukačky mě zkrátka opravdu dost nepotěšily a o nějaké hororové stránce je taky až škoda mluvit. ()
„Identitu ztratit, nemít se kam vrátit...“ Ni la muerte, ni la fatalidad, ni la ansiedad, pueden producir la insoportable desesperación que resulta de perder la propia identidad. Aneb H. P. Lovecraft v Targaronově koutku španělštiny o temné stránce německých důchodců, sbírajících sádrové trpaslíky a rozdávajících úsměvy. Tyroláci Hans und Olga jsou sympatičtí manželé s vilou jako kráva, s bazénem a Maserati v garáži. Staroušci to vše vymění za zážitkovou garsonku. Paráda! Funí vzrušením, až po nos v šuplících s cizím spodním prádlem, skákají na gauči jak na trampolíně a s gustem demolují domácnost i byt. OKÉNKO ORNITOLOGA: [][] Zapomeňte na kukačku. Prvek zanášení do hnízda zde vůbec nebyl! ## Jen tři straky zlodějky. ## „Podle nosa poznáš kosa?“ Jak kdy. Viz ptáčátko Lili. Roztomilý nosánek, přitom sup mrchožrout. ## „Ptáka poznáš po peří, vlka po srsti, člověka po řeči.“ Tohle pořekadlo Marc a Anna neznali. ## On, pyšný páv, už jen otlouká paroží a auto o strom, těhotná labuť Anna se mění v ošklivé káčátko. [][] Slovy Lili: „Němčina má slova, která jsou krásná i hrozná zároveň. Například fernweh.“ Film bez zadostiučinění, happyend bez budoucnosti. ()
Námět dobrý, ale jeho zpracování se mi nelíbilo a nebavilo mě. Jednak kvůli nesympatickým (Marc y Anna) a ošklivým (Hans und Olga) hercům, druhak kvůli všem těm nahatým těhotenským scénám, které nebyly vůbec nutné a které tedy považuju za pouhou trapnou pózu. Od Španělů jsem viděl mnohonásobně lepší a působivější kousky. ()
Tak do půlky filmu je to čekání, v co se příběh vyvine. Není to sice úplně špatné, ale podobné dlouhé rozjezdy obecně moc nemusím. Pak začnou první podivné signály a člověk by čekal, že s nimi začne houstnout i atmosféra. Ale i když znepokojujících momentů přibývalo, měl jsem při nich stejný pocit, jako při tom prvním. A ani vysvětlení mě z ponožek nevystřelilo. Sice se nejedná o nějak nadužívaný motiv, ale to podání působilo i tak okoukaně. U sávěru jsem se bavil, ale asi ne tak, jak tvůrci zamýšleli. Příš mi to přišlo k smíchu a navíc to moc nedávalo smysl. herecky je to ok, technicky to také není špatně odvedená práce a nemůžu říct, že bych se úplně nudil, ale víc než prměr nevypotím. 50% ()
Samozrejme, že vidieť vychádzať z bazéna nahú Azilatku, alebo sledovať tehotenský sex môže byť silne hororový prvok, ktorý môže poznačiť na celý život, ale inak okrem hudby a zaujímavého námetu, sa tu už viac nevyskytne a postupom času nápady odišli. Nahota bola výsostne účelová a fakt sa divím, že niektorí herci predávajú svoju dôstojnosť za niečo, čo nie je ani atraktívne, ani pôsobivé, vyslovene bezcielne. Celková myšlienka toho, že vták nemá uvelebiť vajcia v cudzom hniezde je samozrejme poučné. ()
Galerie (29)
Zajímavosti (3)
- Pôvodne mala hlavnú ženskú rolu hrať Marta Nieto. Potom ju nahradila Belén Cuesta. (Arsenal83)
- Film začína citátom preloženým do španielčiny, ktorý pochádza od HP Lovecrafta. Stojí v ňom: „Žiadna smrť, žiadna skaza, žiadna úzkosť nemôže vzbudiť obrovské zúfalstvo, ktoré pramení zo straty identity.“ Výrok pochádza z jedného z Lovecraftových vzácnych dlhých diel „Through the Gates of the Silver Key“, ktoré vyšlo prvýkrát v júli 1934. (Arsenal83)
Reklama