Režie:
Wim WendersScénář:
Wim WendersKamera:
Robby MüllerHudba:
Jürgen KnieperHrají:
Dennis Hopper, Bruno Ganz, Lisa Kreuzer, Gérard Blain, Nicholas Ray, Samuel Fuller, Jean Eustache, Lou Castel, Peter Lilienthal, Wim Wenders, Enzo Robutti (více)Obsahy(1)
Jonathan Zimmermann (Bruno Ganz) je klidný, šťastně ženatý třicátník, který ve své dílně v hamburském přístavě vyrábí rámy na obrazy. Trpí však těžkou, prozatím nepojmenovanou nemocí. Jednoho dne se u něj objeví Francouz Raoul Minot (Gérard Blain) a učiní mu nečekanou nabídku: za čtvrt miliónu marek má v Paříži zabít nebezečného mafiánského vraha. Jonathan je šokován: kdo řekl Minotovi o jeho nemoci? Vězí za tím tajemný Američan Tom Ripley (Dennis Hopper), který se od jisté chvíle o Jonathana též zajímá? Podle románu Patricie Highsmith. (Pohrobek)
(více)Recenze (59)
Asi to bude i tím, že se jedná o můj nejmilejší žánr, ale tento noirový mysteriózní psychothriller se mi líbil až překvapivě moc. ,,Překvapivě", protože od Wima Wenderse, tvůrce pomalých, uměleckých, jaksi introvertních filmů jsem takový nářez nečekal a trochu jsem se bál, aby nešlo o krok vedle. Wenders kamerou úplně maluje a povolání hlavního hrdiny (vyráběč rámů) tak dostává symbolický význam. Wenders má cit pro detail a nádherné aranžování scén, celým filmem tak prostupuje nevyjádřitelně zajímavá atmosféra. Jen dva příklady (trochu spoilerového charakteru): 1. Po scéně vraždy ve vlaku, v největším napětí, projíždí vlak tunelem a z postav náhle vidíme jen obrysy. 2. Když se Jonathan dozví, že podle krevních testů brzy zemře, jistý gangster si kousek dál zkouší jakoby nic hrát podivné melodie na piáno... Jsou to zdánlivě jen drobnosti, ale právě ty dělají v mých očích z obyčejné kriminálky umělecké dílo. Americký přítel působí trochu jako by natočili Wenders, Lynch a Hitchcock společně jeden film. Vzhledem k tomu, že všechny tři mám moc rád, je pro mě hodnocení tentokrát zcela jednoznačné. ()
Tohle je pro mě film, který je přesně na pomezí toho, že by to mohlo být skvělé, a toho, že je to prostě jenom dobré. Wim Wenders má jistou a dobrou režii, ale nic to nemění na tom, že mě to v některých momentech nudilo. Herecky ale v podstatě nemám co vytknout. Hercům se daří budovat atmosféru v souladu s prostředím a s režisérskými záměry. ()
Žánr, který by se dal označit jako "nová detektivka". Při takových filmech (další třeba Béla Tarr: Muž z Londýna) si člověk může uvědomit, proč (staré) detektivky nemám rád. Nejvíc asi pro to, že se všechno vyřeší a hlavně, že to za něj vyřeší někdo jiný. A skutečně jsou tyto kriminální případy vyřešeny? Stačí když zjistíme, že tamten zabil tohohle pro tohle? Wim Wenders za pomoci Patricie Highsmithové se do toho pouští od podlahy a velkoryse přiznává, že nezjistil vůbec nic. Existují mrtvoly (nevíme kdo), existují vrazi (víme sice kdo, proč a zač, ale stejně to nemáme v rukách). A tak to jediné, co se dá trochu uchopit, byl Hamburk. ()
Výborné kriminálně-akční drama o pokušení, zradě a cynismu pojaté wendersovsky pomalým, snivým a pro mě neodolatelným stylem. Trochu netypické (jak pro autora, jenž se akčňáky moc nezabývá, tak pro diváka, jenž akčňáky spíš vyhledává), ale výborné. ()
ocenenia : MFF Cannes 1977 - Nominácia na 1. cenu ()
Celkem divácky vděčný Wendersův film, s jasným dějem, který ale nepostrádá Wendersovu typickou pomalou (ale podmanivou) atmosféru. Ten film se mi líbil, přišel mi i celkem dobře vedený, je skvěle natočený a rozhodně jsem si při něm nenudil. Každopádně mě to nechytlo natolik, abych dal plný počet a od Wenderse jsem zvyklý na jiný druh filmů, i tak si ale s krimi žánrem poradil dobře a 4* Americkému příteli dám rád. Ale Wenders má i lepší filmy. ()
Wendersov kvalitny film, hlavne Dennis Hopper a mlady Bruno Ganz boli fakt na urovni. Spominaju sa gangsteri, vrazda ..... rezisersky na urovni, dialogy su vyborne ...... 74 % ()
Co to bylo? Drama o muži se smrtelnou nemocí, který pro zaopatření rodiny začne pracovat jako nájemný vrah. Zajímavý námět, studené přístavní město Hamburk a Bruno Ganz s Dennisem Hopperem. Jenže režisér se nemohl rozhodnout, co to vlastně bude za styl, ve kterém to natočí. Chvíli drama jedince, poté trochu akční, rozmýšlení nad smyslem života, slepá ulička jménem smrt. Ty scény do sebe nezapadaly a připadalo mi to necelistvé. Na druhou stranu z filmu zářila nejistota hlavního hrdiny a byla to ukázka toho, že člověk se jako mávnutím proutku může stát vrahem, když má dobrý důvod. Sice ze začátku říká jasné NE, ale stačí několik chvil na rozmyšlení... ()
Tenhle film od Wima Wenderse mě velmi zaujal, je více v pohybu, než jiné jeho filmy a je to jen ku prospěchu. Kam nás mohou dovést lidské intriky s vhodně nastrojenými detaily. Bruno Ganz v hlavní roli je přesvědčivý ve svém zoufalství, které ho dovede k tomu, co nechce. A do jaké míry je Bruno Ganz (rámař Jonathan Zimmermann) zoufalý ze svého osudu a z něj vyplívajících činů, je Dennis Hopper v roli Toma Ripleye vhodným doplňkem, jako úlisný člověk, který rád postrkuje a řídí lidi tam, kam je potřebuje dostat. A jejich sblížení, ke kterému je svedlo přiznání chyby Toma, že Jonathana zatáhl do vražd mezi členy podsvětí. Ponurý příběh o pochybnostech svého já. Pěknou roli padělatele zde měl režisér Nicholas Ray. ()
Zasmušilá existenciální gangsterka pro diváky, kteří ocení nedořečenost, úkroky stranou, mafiány závidějící poklidné zaměstnání rámařům obrazů a zpytující vlastní nitro (Hopper v jedné ze svých nejsoustředěnějších nepsychopatických rolí), kameru poklidně malující velké celky měst a oblohy, vraždění jen amatérsky upachtěné a ani trochu cool; určitě ne pro ty, kdo hledají naplnění žánrové formule, do detailů rozkrytou zápletku, motivace jako housky na krámě a bezchybnou profesionální akci. ****1/2 ()
Jak tyhle nezávislé filmy (asi ta doba) měli nesmírné vizuální kouzlo. A Hopper za mě v jedné z jeho životních rolí! Hezky to uzrává :) ()
Jistěže je to thriller o tom, jak se nemocný, ale čistý (nevinný, nicméně nemocný) člověk nechal zkorumpovat jedním práskaným i zoufalým, po čistotě a nevinnosti toužícím mafiánem... Ale je to taky nádherná metafora o tom, jak se evropský film nechal svést ke komerčnosti (tedy k filozofii výdělku, spíš než ke snaze o umělecký efekt) filmem americkým -- který ovšem po evropské "čistotě" nepřestává pokukovat a zpytovat svědomí... Něco takového se jen tak nevidí. Ty obrazy -- a ty "obrazy"... Lze snad vyjádřit filmové políčko rafinovaněji než rámem obrazu -- malovaného plátna? A už na začátku je tam ta "aukce" -- licitování o americké umění, nebo řekněme americký styl, kterým jsou Evropané uchváceni, přestože hodnota díla je přinejmenším sporná... Bravo, mistře obrazů Wendersi! A díky LK, že tohle monumentální, nicméně tajnosnubné dílo vydaly v přijatelné podobě... ()
V původním Wendersově scénáři figuroval místo malíře padělajícího obrazy mafián obchodující s pornografií. Což dodává následujícímu příběhu podstatně jiné grády než podivná představa vraždících galeristů (i když takový Milan Knížák by mohl jako prototyp brutálního zabijáka klidně fungovat) ()
...zřejmě pokus o artovou variaci...asi...výsledkem je podivnej hybrid...první polovina mě iritovala svou tzv. evropskou náladovostí...Wenders tu látku intelektualizuje... i přes vizuál, který ostentativně dává najevo svoje lavírování na hraně umělečna a kýče ( dokud jen pracuje svýraznými barvami, tak se na to kouká docela dobře, ale některý kašírovaný obrazy mi přišli jaksi mimo...prostě jsem nechápal, co mi tim chce autor sdělit...a tenhle pocit jsem měl vlastně u celého filmu)...tady mě to ale ještě tak neiritovalo, protože to má určitou dramaturgickou čistotu a sevřenost...první žánrová scéna v Metru je překvapivě solidní....druhá se z nadějného začátku překlopí v jakousi podivnost - doteď nevím, jestli to bylo myšleno vážně nebo parodicky nebo oboje ( Hitchcock např. často spojuje polohu thrillerovou, bizarně komediální a morbidní, ale umí ty prvky propojit, tady to působí jenom divně )...a závěr už šel plně mimo mě...to už je jenom taková podivná plochost...konstrukt, který neví, o čem vlastně vypráví a jestli má být žánrovkou nebo uměním...Wenders nepřistupuje k žánru zevnitř, se znalostí jeho atributů, ale zvenčí - jako k hračce...neumí s ním pracovat na větší ploše, neumí mu propůjčit ryzost, oživit ho...v tomhle směru na mě daleko plnokrevněji a v důsledku i existenciálně tísnivěji působí klasické adaptace Highsmithové - Cizinci ve vlaku nebo Talentovaný pan Ripley...tenhle způsob kinematografie se mi naopak jeví jako poněkud nešťastný... ()
Zvláštne priateľstvo, ktoré vzniká medzi smrteľne (?) chorým Jonathanom a tajomným Tomom na základe mafiánskej vendety, je asi tým najkrajším poslaním tohto nezávislého psychothrilleru s prvkami kvalitnej drámy. Wenders veľmi dobre využil svoje poznatky o Európe a Amerike a dokázal ich spojiť do filmu o tom, ako môže priateľstvo medzi jednotlivými predstaviteľmi týchto kontinentov fungovať... Potešia aj herecké výkony Ganza a Hoppera. ()
Trochu zamotaný, ale příjemně záhadný snímek. ()
Příjemně psychodepresivní ladění snímku a skvělé, lehce vyšinuté herecké výkony Bruna Ganze a Dennise Hoppera, ale pro mě celkově nepochopená motivace jednání postav, dohromady mi příběh nedává moc smysl ()
Nebyl to špatný film, ale mám radši Wendersovy poetické filmy. Thriller mi přišel jako zcela mimo Wendersovo filmařské umění... moc mu to nesedlo. Myšlenku filmu bych pak nevztahoval pouze na evropské a americké filmy, ale celkově na (společensko-politický) vztah Evropy a Ameriky. Začátek na aukci bych viděl jako obecně přijímaný evropský znechucený pohled na Ameriku, která se pase pouze po penězích, ale nezajímají ji duchovní hodnoty. Nemocná a slabá Evropa byla poté zneužita pro nečisté věci (to může představovat mnoho věcí). A přes původní nevraživost ze strany Evropy jí následně americký přítel velmi ochotně pomůže, přestože pomoc původně neplánoval a naopak byl proti jakémukoli zásahu. Příteli se prostě musí pomoci vždy, ačkoli se od něj nikdy nedočká díků. Zkrátka mi to velmi intenzivně připomíná vztahy Evropy a Ameriky v průběhu 2. poloviny 20. století. ()
Na Wenderse trochu netradiční žánr. Scénář má možná několik horších momentů, ale má to skvělou atmosféru o úžasný kameře nemluvě. ()
Reklama