Režie:
Evžen SokolovskýScénář:
Jaroslav DietlKamera:
Eduard LandischHudba:
Otmar MáchaHrají:
Jaroslav Moučka, Jiřina Švorcová, Petr Svojtka, Jarmila Švehlová, Renáta Doleželová, Josef Bláha, Jiří Štěpnička, Martin Růžek, Alois Švehlík, Josef Bek (více)Epizody(13)
Obsahy(1)
Hrdinou třináctidílného seriálu je okresní tajemník KSČ v Brodu Josef Pláteník. Působí v silně průmyslovém a bouřlivě se rozvíjejícím se kraji.Každý jeho den je plný událostí, které je nutno řešit. Pláteník je člověk, který cítí svou odpovědnost za přítomnost i budoucnost naší země. (woody)
Recenze (227)
Původně jsem chtěl napsat pár slov ke každýmu dílu zvlášť, ale to je celkem zbytečný. Všechny díly jsou totiž jak přes kopírák. Pořád nějaký schůze, soudruzi se tam občas dokonce pohádaj, ale stejně nic nevyřešej (mam takovej pocit, že timhle tempem by se ten socialismus nevybudoval ani za 1000 let), pořád strana tohle, strana tamto, občas nějaká narážka na rok 1968, že příjezd "přátelských" armád bylo snad to nejlepší, co se mohlo stát, atd... Seriálu moc nepřidá ani to, že se po většinu času odehrává ve stále stejnejch interiérech, natočený to je tak nějak bez nápadu - v každý trochu vážnější situaci se spustí "dramatická" hudba a následuje nájezd kamery na xicht nějakýho soudruha a to se opakuje třeba 10× za 1 díl. Seriál se navíc má odehrávat v rozpětí asi 3 let a někteří soudruzi po celou tu dobu dokonce nosej stále stejný oblečení. Prostě taková přiblblá agitka, která snad nemohla ani tenkrát fungovat. Jinak je teda fakt, že některý postavy nejsou tak úplně černobílý a ten socialistickej ráj taky neni úplně bez chybičky, ale kdyby to viděl George Orwell, tak si u některejch scén možná bude trhat vlasy, že ho něco takovýho nenapadlo, když psal 1984, protože některý hlášky o straně jsou fakt brutální. Jinak pro Moučku byl soudruh Pláteník nejspíš jeho životní role. On to hraje s takovou samozřejmostí, že byste mu skoro i drželi palce. Soudruh Pláteník vám prostě nakope prdel! ()
Public Affairs and External Communication Director Josef Pláteník je sen, který končí potleskem. ()
Všechny atributy dementnosti, které splňuje tvorba Evžena Sokolovského, tenhle seriál má, zde ale přibývá něco navíc - z úst soudruha Pláteníka po většinu času děje zaznívá teoretický metodický vzdělávací proslov, jak socialismus funguje a vypadá - samozřejmě, že ve skutečnosti je to naprosto jinak. ()
Tohle se dá hodnotit a komentovat jen jako smysluprostá propaganda, i když Jaroslav Moučka si tu zahrál svou životní roli, jeho dobrácký soudruh Pláteník mi dodnes zůstal v paměti... A mimochodem je dobré si uvědomit, že zjevně i tohle je ona scenáristická práce všude tak opěvovaného Jaroslava Dietla... ()
Když tenhle seriál srovnám s jeho (téměř) souputníkem Mužem na radnici, tak musím říct, že se Okres na severu mnohem více povedl a to po všech stránkách. O hlavním hereckém představiteli není třeba hovořit, protože J. Moučka dobrým hercem byl a J. Švorcová jakbysmet. Seriál pro mě není úplným ideologickým odpadem, jako jiné. Z prostého důvodu. Pilný divák, který vydrží a shlédne seriál dokonce, musí uznat, že ne všechno bylo v seriálu poplatné režimu. Byly postavy (P. Svojtka), které se modelu socialistického člověka vymykali a přesto nebyli vykresleny negativně. Poměrně často se v seriálu objevovali narážky na skutečnost, že na západě "TO" dělají lépe a že bychom si z nich měli vzít příklad, protože jsme zaostalejší. V seriálu vystupují také postavy příkladných straníků, kteří i přes svojí čistou morální minulost sešli na zcestí a dopouštěli se chyb (zpronevěry, podvody). Je zde přeci jenom znát rukopis Jaroslava Dietla, který se snažil o trochu objektivity, ale v rámci určitých mezí, tak aby to schvalovatelům šlo pod vousy. A ono bohužel nešlo. Seriál měl při schvalování problémy. Soudruhům se právě nelíbila ta rozličnost charakterů a určitá míra sympatií a pochopení soudruha Pláteníka s těmi "negativními" rysy špatných soudruhů. Nakonec ale seriál prošel. Snad si soudruzi cenzoři mysleli, že to bude vypadat, že strana přiznává, že ne vše je dobře, ne všichni komunisti jsou příkladní, ale že vše se dá napravit. Každopádně role v seriálu se dávali zřejmě za odměnu. Svědčí o tom nepřeberné množství herců, kteří přesvědčenými straníky opravdu byli. Např. Moučka, Švorcová, Sklenčka, Růžek, Bek, Řanda, Prachař, Mixa, Krulišová, Švorc, Haničinec a další. ()
Při vyslovení názvu seriálu OKRES NA SEVERU se mi vybaví mé dětství, 80. léta minulého století, nedělní dopoledne, doba po „dětské kultovce“ (STUDIO KAMARÁD) a „chvilce pro diváky propadlé sázení“ (SPORTKA) ale především se mi vybaví „čisto-čistá-a-ničím-neředěná“ NUDA. Tento seriál jsem fakt nemusel - znuděně jsem odcházel a raději si hrál s angličáky nebo s plastovými indiány, a těšil se na chvíli až zase poběží nějaký „akčnější“ seriál (HŘÍŠNÍ LIDÉ MĚSTA PRAŽSKÉHO, PANOPTIKUM MĚSTA PRAŽSKÉHO etc.). Dnes bych s největší pravděpodobností jednal úplně stejně (vyjma těch angličáků a plastových indiánů). ()
Sračky sráčům srát!... A co >zasloužilých umrlců< se v tom tenkrát vysralo... :-( - - - Více bez komentáře. ()
Každá doba, každá vláda, každý režim vyvine určité úsilí na svou propagaci, to je zkrátka jasné jak houska na krámě, ale je škoda, že s sebou stáhne i kvalitní herce a zničí člověka. A tak se stalo, že vedle soudruha strýčka Fida Moučky, který umí snad akorát čerty, se trapně natřásala elita české herecké školy. Otřes na severu musel být pro tyhle lidi, kterým tím přikládali soudruzi nůž na krk, zatěžkávací zkouška a velmi těžké období a něco, proč se museli stydět. Ano, stydět. Já se stydím za svou zem dodnes. Už ta skutečnost, že komunisti, ty rudý zrůdy, jsou legitimní a docela úspěšná strana. A to mi takhle jednou přijde do schránky předvolební leták od těch neomalených neobolševiků, kde je napsáno Čeká nás společná budoucnost! To vidím rudě. Jakoby nestačilo těch 40 let příšerné totalitní minulosti. Letáky se soudruhy jsem ihned hodil do kamen. Ale světe div se, moderní bolševik je nezničitelný. Soudruzi se začali kroutit a bobtnat a víc jsem neviděl. Komín se ucpal a všemi savými otvory kamen se začal valit ven štiplavý dusivý dým. Začal jsem se dávit a sotva se doplazil k oknu. Když pomyslím, co asi provedli hercům, aby se ztrapnili v Otřesu na severu, je mi jich tuplem líto. ()
Vystupňovaná alegorická idyličnost domu lásky, kde ve jménu územního pracoviště ministerstva pravdy každý každého má tak nějak po svém rád - asi jako Vejřík Pláteníka - , je ve skutečnosti dokonalou perzifláží práce stranické předlistopadové dramatické tvorby. I zde lze nalézt některé až zlidovělé, byť pozapomenuté scény: mj. i tu o tom, jak moc si vedoucí tajemník musí dávat pozor na to, co říká, aby bezděčně neubližoval lidem. Stejně tak za zmínku stojí rozverný vztah obou heterosexuálních tajemníků zidealizovaného okresního kremlu. Duplicita a absurdnost těchto orgánů je natolik zřejmá, že ani několikanásobná cenzura vědomou problematičnost tohoto Dietlova díla nedokázala potlačit. V tehdejších stranických kruzích, zejména na okresní a krajské úrovni, proto tato hanobící oslava aparátníků vyvolala mimořádnou nelibost. . ()
13/13 No Woman, No Cry... ♫ ()
Seriál poplatný době a na oslavu KSČ, jak vše dobře prostřednictvím okresního tajemníka Pláteníka (J. Moučka) na okrese řídí a a řeší problémy lidu, které by ovšem nenastaly, kdyby KSČ nebyla u moci, proto je špatný. Našlo se však dost lidí, kteří tento seriál velmi prožívali. Llíbí se mi historka, kdy Petr Oliva hrající úlohu Vejříka, byl napaden kdesi v hospodě po odvysílání dílu, kde se ucházel o post okresního tajemníka a mohl tak odstranit spravedlivého Pláteníka. Vzhledem k velmi dobrým hereckým výkonům kvalitního obsazení dávám ***, jinak je to na odpad. ()
Jo jo, terapie Pláteníkem byla jedna z nejúčinnějších, co jsem zatím podstoupila. ()
Soudruhů jak nasráno, samá čest, samá práce, proč to potom nedopadlo s těma komoušema rudejma dobře? A takoví hodní lidé to byli, soudruh Moučka, soudružka Švorcová, súdružky a súdruhovia...blééé ()
..další propagační český blud.! ()
,,My nezapomínáme, to si nemůžeme dovolit! '' Z téhle věty sekretářky soudruha Pláteníka - tajemníka ONV KSČ zamrazilo...Jo, tehdy mělo každé řemeslo svůj film. Soudruhu Pláteníkovi jde o prospěch každého občana, který si k němu přijde postěžovat i o problémy a rozvoj místní chemičky... Hlavní roli si střihl kovaný komunista Moučka, manželku mu dělá kovaná komunistka Švorcová. V seriálu se více či méně mihne i vícero socialistických hvězd, přičemž převládají herci, kteří už za sebou měli nejeden komunistický ideologicko-poučný humáč. Za zmínku stojí i pekelná hudba, která připomíná budovatelské pochody vyřvávané rozhlasem po drátě. To se prostě musí vidět. Mazec. Hvězda za to retro, protože podívat se do takovéhleho Jurského (komunistického) parku se v tak ucelené formě jakou nabízí tento seriál jinde nepodaří ! * ()
Jaroslav Moučka a Jiřina Švorcová...možná se mi to zdá, ale z mého pohledu jsou to právě tihle dva, kteří snad nemohli chybět v žádném pěkném komunistickém díle... Hezká filmografie ()
Jestliže je v zadání agitka a ve výsledku se očekává umění, skončí to vždycky jako blamáž - jsem napsal u Muže na radnici. Tohle je ještě horší. ()
Dojemnými situacemi, vysoce morálními poučkami, kladnými hrdiny a akčními scénami (hlavně na schůzích) napěchovaný seriál odehrávající se ve světě, který nikdy neexistoval. V prvním díle soudruzi vyhodí ředitele chemičky a celý zbytek seriálu (tedy dva až tři roky) ho chtějí dostat zpět, protože v celé socialistické vlasti se nenajde nikdo, kdo by ji mohl tak dobře řídit. Věc se nakonec podaří a mezi tím spousta jiných, neméně důležitých. Pláteník soudruha Moučky má skutečně terapeutické účinky (viz Ony) a ze všeho, co jsem kdy viděl, se mu může vyrovnat jen jediná postava, totiž Old Shaterhand v podání Lexe Barkera. Tolik ke zdůvodnění mého hodnocení a dále něco kritické analýzy: S Dietlovou "odvážnou snahou o objektivitu", o níž se u Okresu někdy hovoří, bych byl velmi opatrný. Vyskytují se zde nějací zkažení komunisté a svazáci, ale samoočistný proces ve Straně (reprezentovaný zde především Pláteníkem) funguje příkladně. Ostatně vždycky jde o ryze soukromou mravní zpustlost, nepoctivost, šlendrián. Neexistují zde žádní ideoví oponenti, žádné "živly", pouze někteří soudruzi jsou málo uvědomělí. Ano, často se mluví o tom, že na Západě funguje ta chemická výroba lépe. Že je nedostatek kádrů i zboží v krámech, že se lidé neochotně stavějí k novým "výzvám" (jak by se řeklo dnešním ňúspíkem). Ano, vyskytuje se zde (jedna jediná) postava, která se hned uvede jako individualista - inženýr nestraník, který chce kvalitně pracovat pro společnost a špatně snáší, když to neschopní zodpovědní vedoucí kazí. Je to Pláteníkův zeť, s nímž se propracuje k dobrému vztahu, vždyť oběma jde o tutéž dobrou věc. Prezentace všech těchto témat podivuhodně přesně předjímá Gorbačovem naordinovanou perestrojku. Kdo si někdy poslechl Jakešův legendární projev na Červeném Hrádku (pár měsíců před Listopadem), ten ví, že je obsahově i řečnicky mnohem zajímavější, než může být přeřeknutí s bojlery. Nuže v Okresu na severu se řeší přesně ty problémy, o nichž Jakeš o osum let později hovoří. A řeší se přesně v duchu toho, jak Jakeš a jeho banda stále ještě chtěli vidět (nebo spíš ukazovat) realitu. Pláteník je prostě perestrojkový hrdina před perestrojkou, předkládaný ovšem nikoli jako nějaký reformátor, ale jako typický (ideální) komunistický funkcionář. Že Okres na severu málem nebyl povolen, koresponduje s neochotou, s jakou KSČ zprvu přijímala Gorbačovovu doktrínu. Nikoho by však nemělo překvapovat, že byl nakonec schválen na přímý pokyn kovaného staliníka a srpnového vlastizrádce Bilaka. Bilak jako jediný pochopil, že takové píárko nikdo jiný Straně nedá. Že Dietl servíruje lidu vedoucí úlohu Strany tak, aby se s ní mohl stotožnit. Výše zmíněná neexistence protisocialistických živlů se dobře ukazuje právě na tématu osumašedesátého, které se vyskytuje ve dvou případech. Jednou jde o zhrzeného starého komunistu, uzavřeného před světem a neschopného odpustit svým spoludružstevníkům, že ho tehdy nechali (jako jediného věrného) ve štychu. Z jeho postoje je Pláteník moc smutný. Druhým případem je někdejší lokální šéfredaktor, jehož nechal Pláteník kdysi vyhodit z novin, protože v době krizového vývoje připustil, aby se jím vedený list stal platformou reakcionářů. Nyní v ústraní žijící, se vším smířený důchodce píše knihu o dějinách města, kterou mu ovšem nikdo nechce vydat. To umožní po jistých peripetiích až Pláteník svým přímým zásahem. Důležité jsou ale právě ty peripetie - jde o šéfredaktorova syna, sžíraného ukřivděností - není ochoten Pláteníkovi odpustuit, jak s jeho tátou zatočil. Ovšem nikoli z ideových pozic. Normalizační výklad osumašedesátého žádná postava ani náznakem nezpochybňuje - vždy jde jen o nějaké soukromé křivdy. Prakticky ani nepadne zmínka o tom, co se tenkrát ve společnosti dělo. Jen narážky nutné k prezentaci osobních příběhů. Je tedy vidět značný posun třeba od takového Majora Zemana. Tehdy se vládci a jejich fízlové ještě potřebovali v osumašedesátém pořádně pošťourat, aby národu vsugerovali svůj výklad. To je nyní už zvládnuto. "Osumašedesátý" v Okresu figuruje jen jako jakási mlhavá vzpomínka na dávnou neblahou, ale překonanou krizi. Jinak byli všichni moc krásní až na Pláteníkovu ženu (Švorcová), jedinou šedivou, místy až protivnou postavu. Ta se Dietlovi moc nepovedla, jinak se svého úkolu upevnit lásku lidu ke Straně zhostil znamenitě (viz citace Mirky Spáčilové v zajímavostech). Tradičně velmi dobrým referátem o seriálu je Marthosův komentář. Pozornosti doporučuji též komentáře od slunicko2, argenson, Tsunami_X a Tosim. () (méně) (více)
Neznámý muž vysokého postavení k tajemníku KSČ Pláteníkovi: "Soudruhu Pláteníku, jak je možné, že má tolik lidí připojení na internet a hodnotí na CSFD odpadem práci soudruha Dietla?!" Pláteník podrážděně: "Nedovedu si to vysvětlit a nestíhám to odpojovat, ten neřád se zkrátka rozlezl." Neznámý muž: "Berte to jako osobní selhání. Strana Vám jednou dala důvěru a Vy jste pochybil. A nyní k Vám mluvím jako k herci Moučkovi. Chcete snad do smrti hrát čerty, jako Dvořák hrál vodníky, protože stačí, abych informoval vedení, a v televizi ani ve filmu si ani neškrtnete. Oproti Vám pak bude takový Kuželka hrát hlavní role, to chcete?!" Pláteník a Moučka dohromady a velmi rozezleně se oboří: "Nechci, ale, kurva, nedá se to stíhat odpojovat, zkrátka jsme prohráli." Neznámý muž velmi důrazně: "Nikdy už neříkejte, že strana něco vzdává nebo dokonce prohrála. Jsme silní a náš seriál ovlivnil generace soudruhů, ale nikdy se nesmíříme, že dokonalý obraz socialismu je degradován." Pláteník s Moučkou už lhostejně: "Však jsem jeden z mála, který vstoupil do strany, a ještě máš kozy. Jdi se vysrat, pokud se ti něco nelíbí. Projednáme to jindy. Mám ještě schůzi. Čest." Pláteník zavírá dveře a odchází. Vysoce postavený muž vytahuje ze skrýše notebook, banány a serfuje po netu. ()
Totalni bizar a nejhorsi serial jak Jaroslava Dietla, tak Sokolovskyho (i kdyz, zatim jsem nevidela Gottwalda, ze...). Ackoliv jsem netusila, ze to jeste jde, tak dramatickych zoomu pribylo - cimz se nahrazuje klasicke dramaticke vypraveni. V dusledku je pak serial obcas smesny, vetsinu stopaze ale nudny (staticke porady na ulici nebo v budovach UV KSC neberou konce). Oproti jinym "cernym" serialum od Dietla jsem mela ale jeste dva problemy. Zaprve herci - dosud jsem nenarazila na tak pekelne nesympatickou partu jako tady. Hral Moucka nekdy neco jinyho nez uvedomeleho komunistu? Zvladnul Blaha i nekdy postavu, ktera by nebyla urvanej buran? Do toho se pridava priserna a s prominutim blba matka Svorcove (byt mi v Zene za pultem vubec nevadila), hystericka Termerova a vypatlana sekretarka Dolezelove. Druhy problem s tim mozna souvisi - zrejme se do takovehle agitky pustil jen "urcity typ" lidi. Jiste, Dietl musel ohnout hrbet a napsat to vsechno tak, aby to proslo komisi. Ale at mi nikdo netvrdi, ze tam skvele poschovaval kritiku rezimu. Protoze vzdycky, kdyz se takova kritika objevi, je nasledne umlacena "argumenty" a jeji cele vyzneni je a la "to jste si trosinku popletli". Dva priklady: Stepnickuv odmitac Platenika, ktery ho kritizuje za zakroceni proti lidem, kteri v roce 68 "nezvladli situaci" - kritika je zminena, ale Stepnicka zacne hrat cim dal vetsiho blbecka, az slepy divak musi uznat, ze ten Platenik ma prece pravdu. Nebo: ke konci Platenik jasne rekne, ze potrebuje protekci pro kamarada. Ze by to ukazovalo, ze pred X lety kdo nemel kamose v trafice nebo v masne, nedostal ABC nebo svickovou? Ale kdepak, Platenik to prece mysli vsechno dobre, takze na protekci vubec neni nic spatneho. ()
Reklama