Režie:
Adrian LyneScénář:
Stephen SchiffKamera:
Howard AthertonHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Jeremy Irons, Melanie Griffith, Frank Langella, Dominique Swain, Suzanne Shepherd, Keith Reddin, Erin J. Dean, Ed Grady, Angela Paton, Ben Silverstone (více)Obsahy(1)
Píše se rok 1947 a čtyřicetiletý anglický profesor Humbert Humbert přijíždí do USA učit na univerzitě. Když si pronajímá pokoj v domě Charlotte Hazeové, spatří v zahradě majitelčinu dvanáctiletou dceru Lolitu. Zjišťuje, že potkal svou osudovou lásku a je ochoten udělat vše proto, aby byl Lolitě stále nablízku.Využije lásky Lolitiny matky, a přestože ji nesnáší, ožení se s ní. Vztah Lolity a Humberta se naplno rozvine - Humbert Lolitě zatají smrt matky a odstartuje s ní divokou cestu Spojenými státy. Po celý čas jsou sledováni. Po dvou letech Lolita Humberta nečekaně opouští... Příběh graduje. Hluboká žárlivost a pocit viny z nevhodné lásky začnou Humberta měnit v psychicky labilní trosku... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (395)
Lolita je moje nejoblíbenější kniha, Vladimir Nabokov je pro mě literárním bohem. A proto mě velice převelice potěšilo filmové zpracování A. Lynea. Sice se do filmu nedalo převést všechno z knihy, každý její vybroušený detail, ale to je ostatně u přepisů normální. To, co bylo ponecháno však stačí pro kvalitní emociální zážitek i u diváka knihou nezasaženého. ()
Kontroverzní dílo ruského spisovatele Vladimira Nabokova jsem zatím nečetla, ale tento filmový přepis mě utvrdil v tom, že si ji musím přečíst. Životní role Dominique Swain, ta holka je úžasná! Člověku je až líto, když se podívá, v jakých filmech skončila. Jeremy Irons v jedné ze svých nejvíc sexy rolí. Lolita byla k pomilování, stejně jako by ji někdy člověk nejradši trochu propleskl. Ale za co vlastně? Vždyť to bylo ještě dítě, malá, nevinná holka, která toužila být milována, chráněna, opečovávána. Co vlastně chtěla? Co si myslela, že chce? Milence nebo tátu? Byla to jen osudová hra, které podlehli oba dva aktéři? Nebo jen jeden... ten, který byl okouzlen to mladistvou krásou, nevinností, stejně jako smyslností a vychytralostí. Osobitý a provokativní snímek, v němž se divák neustále snaží hledat jakousi tu hranici mezi pedofilií, zneužíváním, poblázněním, zakázaným vztahem, nebo čistou manipulací. Je to paradox, že je to právě "civilizovaná" společnost, kdo určuje normy "normálnosti" a toho, co je běžné, všední a předpokládané. A není to náhodou ta stejná společnost, která dokáže způsobovat ta největší zvěrstva na sobě samých, na zvířatech i přírodě? Ta, která od počátku světa vede války, vraždí a ničí. Ta společnost, která se svou krutostí, arogancí, bezohledností a nadřazeností nevyrovná žádnému jinému živočichovi. A ta, která za zavřenými dveřmi dělá ty největší ohavnosti, zvrácenosti a zla. Taková společnost bude vymýšlet nějaká pravidla o "normálnosti." A bude hovořit o fungování společnosti. Jak pokrytecké a směšné. ()
Člověk hned pochopí, co na té lolitce Humbert viděl. Jak si tak ta mrška nevinně leží na trávníků a ty kapičky po ní tak krásně stékají... Sakra, stop. To bych se dostal někam úplně jinam. Rozhodně stojí za vidění. A klidně několikrát. ()
Som rada, že som mala možnosť vidieť za sebou hneď dve Lolitky, originál aj remake. Lyne si neodpustil väčšiu sexuálnu dráždivosť, hoci milostných scén sa veľmi nedočkáme, medzi hlavnými postavami to príjemne iskrí a badať medzi nimi akési príjemné elektrizujúce mrazenie. Irons je vynikajúci a Lolitku s legendárnymi brýlami v podaní nádhernej Dominique netreba komentovať. Hudba Ennia Morricone je krásna a jednotlivým scénam dopomáha svojou melanchóliou. Je to pekné, má to pár silných scén, ale na Kubricka to, bohužiaľ, nemá. 70% ()
Pochroumané dětství ho navždy přinutilo hledat si za něj náhradu. Je mu čtyřicet, ale duší je pořád teenagerem. Netouží po dospělých ženách, líbí se mu dospívající dívky. A pak se jednoho dne nastěhuje k ženě, která právě takovou dceru má. Beznadějně se zamiluje a s překvapením zjišťuje, že malé Lolitě asi taky není lhostejný. Ale skrývají se za jejím jednáním nějaké hlubší city, nebo vše bere jen jako nevinnou hru? A kdo je v tomto příběhu vlastně obětí? Muž, který "znásilní" čtrnáctiletou dívku a chce s ní žít, nebo dívka, která si jeho slabost uvědomuje a neskrývaně ji využívá? Pokud věříte, že on je ten zlý, protože je to přece pedofil, podívejte se na tuto adaptaci, která dokázala vykreslit Humberta jako člověka na pomezí otce s ochranitelskými sklony a milence nezvládajícího kočírovat svou vášeň. Pokud si myslíte, že Lolita si o to říkala, přečtěte si Nabokovu knihu psanou očima hlavního hrdiny, která je plná ukázek snahy o psychologickou manipulaci dívky i čtenáře. Sama v tomto případě úplně jako nemám, zato si ale troufám tvrdit, že Lolita Jeremymu Ironsovi i Dominique Swain jejich nejlepší role kariéry. (Pravda, v případě Dominique za tím stojí i fakt, že snad žádný jiný její film za ic nestál.) A především Jeremymu, který si velmi dobře uvědomoval, jak kontroverzní role na několik let zabrzdí jeho kariéru, děkuju, že se Humberta Humberta rozhodl hrát. Za to, proč mám tolik ráda tento film, totiž nemůže ani tak režie, ani Morriconeho hudba, ale právě Ironsovo emotivní ztvárnění hlavního hrdiny, jeho schopnost vyjádřit psychické rozpoložení svého hrdiny i beze slov. A děkuju Jeremymu i za to, že se o osm let později rozhodl namluvit Nabokovu Lolitu jako audioknihu, čímž vzniklo dvanáctihodinové dílko, jehož kvalit si cením stejně jako tohoto filmu. Jakožto člověk, který se při cestování občas raději zaposlouchá do mluveného slova než do hudby, totiž musím přiznat, že mě Ironsův dokonalý hlasový projev spojený s Nabokovým citem pro jazyk na dvanáct hodin téměř donutil přestat vnímat okolní svět. ()
Lyne šije do citů stejně jako vosy do svého zabarykádovaného hnízda. Lolita je příkladem filmu, který se špatně komentuje, protože vyvolává špatně definovatelné pocity. Sledujete chladně vypočítavou, provokující a ve své podstatě dost podivnou čtrnáctiletou dívku, která si hraje se zoufalým stárnoucím mužem (skvělý Jeremy Irons) tak jako kočka s myší. Chvilkama se mi z té záplavy červené rtěnky zvedal žaludek, ovšem hra té výše zmíněné kočky s myší je v Lyneově podání opravdu dokonalá. Film se sice tváří po většinu dost lacině a obyčejně, ovšem některé scény naproto vytrhávají diváka z předem nastavených kolejí. Třeba scéna v dešti, kdy nasupená dívka odjíždí na svém kole a zoufalý otec ji hledá v ulicích. Máte pocit jakoby ste stáli pod obrovským mrakem, srdce plné bezmoci a pomalu vás skrápěl chladný déšť. A závěr sám o sobě, těch posledních pár minut, oplzlý Frank Langela jakožto svádějící důchodce ale hlavně ty dvě souvětí po titulcích, to prostě za shlédnutí stojí. Není to film pro pohodu, není to film pro romantické chvíle, ale je to film do kterého se ponoříte jako do vody v řece. ()
S určitým odstupem od setkání s první adaptací jsem si udělala čas na nové zpracování Lolity. A toto mi skutečně vyhovuje lépe. 40. léta jsou zobrazena velmi autenticky (obdobně skvěle jako později v On the Road), i onen klíčový prolog z 20. let působí velmi přirozeně. Detaily jsou místy až geniální, například výběr časopisů a komiksů, které si Lolita a její milenec pročítají. Lolita je sama o sobě velmi živá, skutečná a sexy, ne tak umělá a afektovaná jako byla před lety Sue Lyon. Jeremy Irons je skvělý, místy až bezbranný ve své zamilovanosti a tvrdý a zlý ve scénách s dospělými. Jen je obrovská škoda, že hodně scén s Melanií Griffith bylo vystřiženo, přeci jenom výsledný film je až příliš sevřený a jakoby se odehrával jen mezi hlavní dvojicí. Scény s Lolitinou matkou, tak jak byly původně natočeny, pomáhaly příběh ukotvit v realitě a jejich redukce posunula celek ke snovějšímu vyznění. ()
Poetický film se skvělým výkonem Jeremiho Ironse a představitelka Lolity ta by si snad zasloužila i Oscara. Pár momentů je skutečně strhujících, avšak ke konci dochází dech a nadšení velmi rychle chladne. ()
Vybraně natočené, skvěle obsazené (ten Jeremy!), vkusně ohudebněné, kamerově konejšivé, znepokojivě dusivé, lepkavě paranoidní, leč cosi nepatrného (ten malý náboj dokonalosti) stále absentuje... ()
Remake, který je dobrý takřka stejně jako Kubrickovo zpracování (možná má navíc o něco hezčí lolitu, ale v původním filmu taky nebyla špatná). Ale mám s ním problém. On nejenže je stejně dobrý jako Kubrickův originál, ono je to vlastně to samé znova. Ospravedlnění existence tohoto filmu bych viděl v tom, kdyby zašel do větší kontroverze, která třeba v šedesátých letech nebyla tolik možná (a dneska už taky ne, ale v těch devadesátkách to přecijen bylo nějaké volnější), ale ono je to sice hodně eroticky nabité, ale všechno zase jen v náznacích, stejně jako u Kubricka, i přesto, že 12-14. letou dívku opět hraje téměř dospělá. Prostě pedofilové, dětský porno to hoult není. Je to fakt dobrý film, ale nemá to nic navíc. Možná kdyby v hlavní roli byla Christina Ricci.... :-) ()
Bohužel jsem zatím Nabokovu knihu nečetl, nicméně vlemi mne zajímá už proto, že její dřívější filmové zpracování od Kubricka se od toho Lynova podstatně liší. Nikoliv dějem, ale celkovou náladou a charaktery postav. A přestože hlas většiny mluví jinak, Lynova verze se mi líbila nesrovnatelně více. Dominique Swain je úžasnou, živoucí a strhující Lolitou a pro Jeremyho Ironse je Humbert snad životní rolí. Emotivní režie a pěkná kamera podtrhují hluboký filmový zážitek. ()
A tak žijeme, dokud nezemřeme, v nebeských pevnostech. (A. R-G.) ()
Pro koho je Nabokov oblíbeným spisovatelem, tak jistě si tuto knihu nenechal ujít, která právem patří do vínku klasické literatury. Bohužel film je trošku o něčem jiném, ale tím rozhodně nechci říci, že film je špatný, naopak, ale jednoduše nedosáhl Adrian Lyne filmového souznění s románovou předlohou. ()
Podareny remake, zejmena diky bravurnimu Jeremy Ironsovi. ()
Kubrick to není, ale jde to.-) Elmo.bubák: obrovské zklamání a 4 hvězdy?????????? Jsi normální??????????????????? benzínko trapná, utřela sis tlamičku po blinkání? ()
Dominique Swain by pomotala hlavu i mně!...Vybrat z Kubrickovy a Lyneovy Lolity to nejlepší a dát to dohromady, bylo by to geniální dílo. Zatímco Lyne zcela ignoruje postavu Quiltyho, v Kubrickově verzi naopak (především díky vynikajícímu Sellersovi) zastiňuje samotného Humberta. Kubrick zase (s ohledem na dobu asi pochopitelně) příliš brzy "uhne" pokaždé, když má mezi Lolitou a Humbertem k něčemu dojít. Nemůžu říct, která verze se mi líbila víc, obě jsou dobré, ale mohly být mnohem lepší. Ale Lolitky byly v obou případech skutečně neodolatelné. ()
Nádherný a krutý romantický film, u kterého je mládí něžnější polovičky v milostném páru kupodivu spíš ozvláštněním, než vyloženě hlavním motivem - kdyby jí bylo přes dvacet, film funguje takřka stejně. 9/10 ()
Dřív jsem měl tenhle film rád, ale po novém zhlédnutí po letech mě skoro otrávil. Hlavní důvod rozčarování má jméno, ó ano, Dominique Swain - pro roli 12 leté Dolores Haze byla ve svých 17 letech beznadějně stará a typově zcela nevhodná. Humbert Humbert byl zcela na férovku pedofil, proto nemohl mít standardní sex se svou dospělou manželkou, a proto ji uspával prášky na spaní - Dominique Swain je zde ovšem v podstatě kompletně sexuálně vyzrálá a nerozeznatelná od dospělé ženy, a ne, těch pár culíků z ní fakt 12 letou dívenku nedělá. Jakýkoli pedofil by o ni neopřel ani kolo - byla by pro něj ve své vyspělosti naprosti asexuální. Herečka dostala ve filmu zcela neobyčejný herecký prostor, který náležitě a beze zbytku využila, osobně jsem však její hereckou exhibici shledal spíše protivnou, a její herectví mě nebaví. Ve scéně, kdy v hádce křičí na Humberta, aby ji zabil stejně jako její matku, mi byla vyloženě extrémně nesympatická. Skutečnost, že se nikdy později nevymanila ze stínu své nejslavnější role a de facto se po ní slehla zem a není o ní slyšet, budiž smutným dokladem toho, jak může raketový start s člověkem nevratně zamávat. Jeremy Irons je také starší než jeho postava Humberta, nicméně již ne tolik jako jeho zmíněná herecká kolegyně, a jeho noblesní herecký projev tvoří velmi příjemnou rovnováhu tomu ztřeštěnému šaškování jeho mladšího protějšku. Film mi navíc přišel úmorně dlouhý a hlavně, proč to nenapsat, i strašlivě zbytečný. Nemohu si pomoci, ale musím zde napsat to samé, co jsem vytýkal i starší Kubrickově adaptaci - jestliže společenské konvence nedovolují natočit film, který bude věrnou adaptací geniální Nabokovovy předlohy (tzn. kde by Lolitu skutečně hrála 12 letá herečka a kde by se nevypouštěly z románu všechny ty pikantní pasáže), pak ať se takový film vůbec netočí. Ostatně, stejně si myslím, že Lolitu ani věrně zfilmovat nejde, ten román je příliš sofistikovaný a promyšlený, aby se ho kdy mohlo povést nějak zdařile převést na filmové plátno - míra nezbytných redukcí bude zkrátka vždy nesnesitelně nabobtnalá. Filmu ovšem nelze upřít celou řadu předností - krásnou Morriconeho hudbu, vynikající kameru i režii, a především pak vystižení retro atmosféry poválečné Ameriky - film je v tomto ohledu velmi příjemnou, byť poněkud zdlouhavou podívanou, které nechybí řada působivých scén a emotivní závěr. Člověka dobře obeznámeného s předlohou může tento film jen těžko uspokojit, ale nehledě na to si ho lze vcelku bezproblémově užít, a zapomenout na ty parchanty z pornoprůmyslu, kteří si slovo lolita ukořistili ke svým účelům - to mi na celé věci přijde nejsmutnější, jak si to slovo dávno od vydání románu žije svým životem - životem, z něhož se chce zvracet. ()
Chcete dílko, na které budou ve filmovém klubu koukat s otevřenou hubou naprostí filmoví laici? Pak jim pusťte Lyneovu Lolitu. Tedy já alespoň byla svědkem toho, jak v maloměstské špeluňce čučelo dvacet štamgastů na tohle dílko, i přestože na jiných kanálech jely sportovní přenosy. Tím chci říci, že Lolita je "profláknutý" a osvědčený kult. Mě nepřitahuje ona lehce "pedofilní" kontroverze, která obvykle působí jako magnet, neboť jsem jich viděla či četla daleko víc a některé byly daleko horší. Možná proto pociťuji k tomuto filmu lehkou averzi. Lyne natočil něco, co dle mého už natočeno bylo a opakovačka není tak zcela na místě. I když od něj jsem vlastně čekala, že po něčem takovém dříve či později sáhne. Na tomhle filmu nenajdete nějaké výraznější vady na kráse, má výborné herecké výkony, děj je výtečný, emocemi nabitý, režie zajímavá. Nepřeje mu však doba a hlavně starší bratříček. 70% ()
Adaptace Nabokovovy knihy se ujal Adrian Lyne. A vyšel mu především výběr obsazení. Profesora Humberta, který propadne kouzlu 12 leté dívky, hraje přesvědčivý Jeremy Irons, náročný part nezletilé dívky zvládla Dominique Swain. A právě herecké obsazení je tím nejsílnějším prvkem v jinak docela průměrném filmu, který sice chce být za každou cenu kontroverzní, ale tématu se chopil docela povrchním způsobem. ()
Reklama