VOD (1)
Obsahy(1)
Dva břídilové Albert (Pio Marmaï) a Bruno (Jonathan Cohen) mají za sebou těžký rok. Jsou zadlužení až po uši, nemají kde bydlet a jejich partnerky je opustily. Kvůli chipsům a pivu zdarma se proto klidně přidají ke skupině mladých aktivistů v čele s okouzlující dívkou přezdívanou Kaktus (Noémie Merlant). Mezi transparenty a kouřem z dýmovnic najdou čerství přátelé příležitost k nekalým kšeftíkům a později také lásku a energii k novým začátkům. Prověřené duo Olivier Nakache a Eric Toledano (Nedotknutelní) natočilo nekorektní francouzskou komedii, která si nebere servítky s žádnou generací. (Aerofilms)
(více)Recenze (19)
Nakache a Toledano už hit ve stylu Nedotknutelných nejspíš nezopakují, ale i tohle je fajn. Opět jde o film, kde se řeší silná sociální témata, ale na komedii je bohužel málo vtipný, jde spíše o Drama na téma dluhy a ekoterorismus. Hlavní dvojka dluží kam se podívá a bylo mi trochu smutno jak někteří lidé můžou dopadnout, takhle zničený život bez žádné světlé naděje. Některé dialogy mají hloubku, herecky velmi dobré, celkově jde o slušný film na netradiční téma, kde první půlka je o něco zábavnější, ale i tak zhlédnutí nelituji. 6/10. ()
Toledano a Nakache jsou zkušení hitmakeři, takže vědí, jak točit s lehkostí, jak si pomáhat hudbou a jak vést herce k výkonům, které se snadno konzumují. Přesto jejich novinka působí dramaturgicky těžkopádně, když má problém se základními motivacemi a logikou chování postav. Samozřejmě si vypomáhá tím, že to je přece jen satira na zmatečnou současnost a její klimatickou a sociální úzkost. Jenže bohužel není úplně jasné, kam a koho Těžký rok vlastně míří. Je to taková klasická komedie-sedativum. Problémy se používají jako kulisy a humor jako příležitost vyhnout se přemýšlení o vážných věcech. Navíc je to humor hodně na první signální, kterému úplně chybí nabroušený, odlehčený, ale trefný humanismus Výjimečných a Nedotknutelných. Oproti oběma filmům navíc Těžký rok působí dokonale odtrženě od reality. Tohle je (s plným vědomím stereotypnosti) líné dílko francouzských padesátníků, kterým se nechce moc přemýšlet nad tím, o čem vlastně točí. Takže si budují takový bezpečný prostor plný klišé a situací, které v důsledku nedávají smysl a vedou jen k midcultově bezbarvému finále. Konzumní pokrytectví se blbě povýšeně paroduje dílem, které je samo o sobě jeho dokonalým produktem. A jsme zas u toho. ()
Francúzska režisérska dvojica prekvapila už minimálne dvakrát, pričom raz urobila aj dieru do sveta, Ťažký rok to ale bude mať ťažké a to hneď z viacerých dôvodov. Na komédiu je málo vtipný, na spoločenský komentár málo cynický a absentujú v ňom zapamätania hodné postavy a uveriteľnejšia zápletka. O čo dvojici protagonistov ide, nie je vôbec jednoduché určiť, pričom sa v určitom momente zdá, že v centre ich pozornosti by malo byť vlámanie sa do ústredia banky. Ide však len o jednu epizódku z ich "odysey" v skupine, ktorej členovia občas pôsobia akoby utiekli z psychiatrickej liečebne. Prečo je polícia tak bezmocná a každému prejde úplne všetko, len dlžoby nie, je možno záhadou, na ktorú poznajú odpoveď iba vo Francúzsku, respektíve v ich zákonoch. ()
Pohodová feel-good komedie se sympatickými hrdiny se povedla, kritika aktuální konzumní společnosti tolik ne. Oprostí-li se člověk od nároků na společenskou satiru, která by byla jakkoliv podnětná, může se ale fajn pobavit. ()
Nenáročná komedie, bohužel bez většího přesahu 6,5/10 ()
Zase francouzi, a zase ekoteroristi. Jen ta Thumberg, nebo jak se zove, tam chyběla. Tohle není tolik o vztahu jako film Místo, za které stojí bojovat, ale hlavně je to právě proto horší. A při některejch kecech a scénách se mi dral úsměv na rty, i přes to, že to k smíchu vlastně není. Ale jinak komedie dost slabá. 40%. ()
Veľmi trefná a aktuálna komédia na tému enviro aktivizmus. V hlavnej úlohe dvojica stroskotaných oportunistov, ktorí sa do tieto eko záležitosti dostali len úplnou náhodou. Tie svojské hlášky vyplývajúce z tejto témy stáli skutočne za to! Niektoré scény boli zbytočne už za hranicou, ale inak ako celok to bolo skutočne originálne a nápadité. Dejová línia síce slabšia, ale tá všetka irónia okolo toho to ako tak vynahradila. Rozmýšľal som aj nad 4*, ale to zbytočné tlačenie na pílu v niektorých ohľadoch to skôr tlačí k trom hviezdam. ()
Nejsilnější pasáž filmu je intro. V tomto duchu to i vypadalo, že tvůrci půjdou dobrou cestou, která nám nadneseně pojedná o zbytečně vyhrocení dnešní době. To je však špička filmu. Zbytek je jen snaha o to dělat humor, což tvůrcům mnohdy nečekaně nejde. Komedie u které se zasměji jen dvakrát je velká bída. Nemluvě o tom, že mnoho motivů si tvůrci jen vypůjčují. Zneužívají ho s jednorázovým posměchem, který nijak nerozvíjí. Suma sumárum dosti podivná selanka, která má hezkou pointu v názvu a prvních dvou minutách. Pak na shledanou. ()
Čekala jsem víc té slibované nekorektnosti... bohužel jí tam moc není, ale jinak to šlo. Zábava od začátku do konce, rychle mi to uteklo. Nejlepší scéna? Když vytáhli.... bělítka! A vyplatí se počkat na titulky, jinak se nedozvíte, jak to dopadlo se psem. ()
O dluhových pastech a klimažalu ve Francii. Je to bezútěšné všude, vlastně to ani komedie není, je to tragédie. ()
Povedená tragikomedie na jedno shlédnutí. Film by si zasloužil (lepší) dramaturgii, protože jeho 120 min je znát. Nemohl jsem se zbavit dojmu, že některé dlouhé scény jsou ve filmu hlavně proto, aby měl potměšilý “Quinoa” (Grégoire Leprince-Ringuet) co promítat. Jiné, jako např. Black Friday v pařížském obchoďáku za zvuků Brelovy písně, jsou ovšem super. ()
Smát se tomu dá, ale vtipné to není a s trefností narážek to není o moc lepší. Hvězdičky za vlezlost a naději, že na otázku "opravdu potřebuju odejít ze sálu nyní?" jsem si odpověděl kladně příliš brzy. ()
80 % ()
Klíčovou otázkou pro mne je: co nám tím autoři chtěli říci? Obávám se, že nevědí ani oni sami. Prostě zasadili stromek a ono už z toho něco vyroste... Náhoda svede dohromady dva lůzry, kteří nezvládají financovat své životy. Oba koukají kde co pro sebe utrhnout (aspoň se najíst) a tak se dostanou do komunity poblázněných ekologických aktivistů. Ten protřelejší sází, že se dá škubat i pod pláštíkem téhle party. Jenže mu nedá spát její "šéfka"... A to je ve hře ještě něco jako "vyšší moc", která nemusí brát rozdané karty v potaz... ()
Skvělá francouzská komedie, na kterou se podívám ráda znovu a znovu. Parádně satiristicky podaný dnešní konzum a společnost. ()
Film od francouzských tvůrců Erica Toledana a Oliviera Nakacheho se snaží kombinovat pohodovou komedii se satirickou kritikou konzumerismu a ekologického aktivismu. Dílo se snaží vyvolat důležité otázky, ale nedostatečně prokreslené postavy a nedořešené motivace snižují účinek kritiky a tematické hloubky. Navzdory těmto nedostatkům však funguje jako pohodová komedie s přirozeným humorem a sympatickými postavami. Herci předvádějí zábavné výkony a jejich interakce jsou svěží a zábavné. I přes některé nedostatky je film příjemným zážitkem pro jedno odpoledne. ()
Fajn atmosféra, několik opravdu vtipných momentů, solidně nastavené zrcadlo... Ústřední dvojice byla sympatická, jen jsem pánům úplně nevěřil, že jsou na dně. Zato Mathieu Amalric nezklamal ani trochu. Z posledních deseti minut bych ponechal jen závěrečnou titulkovou písničku. ()
Jsem rád, že to není čistá propagace aktivistů, kteří bojují proti konzumní společnosti. Je to poměrně vyvážené a to skvělou souhrou dvou hlavních dějových linek. Aktivisté, kteří nic nemají, ale mohli by, a zároveň zadlužení sociálové, kteří hledají peníze kde se dá. Po dlouhé době komedie, kterou bych do komedií opravdu zařadil. Humor se mi líbil, nebyl to takový ten americký prvoplánový rychlý splachovák, kdy se zasmějete a jedete dál. Celkový vývoj děje měl dynamiku, spád a divák se stále měl na co těšit. Hlavní duo předvedlo pěkný výkon. Zároveň mě překvapilo, že i přes nějaké ty nadsázky se mnoho diváků zamyslelo nad stavem kde je společnost nyní. Doporučuji. Takových 7/10 ()
Reklama