Režie:
Cord JeffersonScénář:
Cord JeffersonKamera:
Cristina DunlapHudba:
Laura KarpmanHrají:
Jeffrey Wright, Tracee Ellis Ross, John Ortiz, Erika Alexander, Leslie Uggams, Adam Brody, Keith David, Issa Rae, Sterling K. Brown, Myra Lucretia Taylor (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Frustrovaný spisovatel, který už má po krk toho, jak se mainstreamová média opírají o „černošskou“ zábavu a urážlivé stereotypy, se rozhodne napsat vlastní obskurní „černý“ román. Ten ho přivede až k jádru pokrytectví, kterým tak pohrdá. (Prime Video)
Recenze (65)
Výborná tichá a pomalá satira, která sedne jak pověstný kbelík na řiť protože ví co chce a na co má. Neokoukaný veterán Wright je perfektní, šarmantní a vtipný, a i přesto nepotřebuje na sebe strhávat pozornost, protože film je kompletní stroj, nejenom prostředek pro něj k filmovým cenám... jak paradoxní by to bylo. 80 % ()
„TOHLE JE VYJÁDŘENÍ MÝHO ODPORU…“ Monkův život nastojí za moc. Vlastně celá rodina je teď celkem v prdeli. A on může pomoct (nejen sobě), když napíše pořádnou knížku… Dlouhej úvod, abychom Monka pochopili. Nuda. A pak – prostě ukázka toho, jak dneska (nejeb v kultuře) Amerika funguje. Během sledování jsem si občas zapíčoval. že zas sleduju kokotinu. Naštěstí je to později chvilkama i vtipný (fakt chvilkami…). A konečnej (teda výslednej) dojem je lepší, než jsem (celej film) čekal. /// -------------- POD ČAROU: ------------------------------------------------ 1.) Film vznikl na motivy románu „Erasure“, kterej v roce 2001 napsal Percival Everett. 2.) Thx za titule „Jana Kysela“ a „Nih“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
| 60% | Film s obrovským potenciálem, kde je hlavním tématem jak establishment vydělává na „černošské“ zábavě a jak je tahle “černošská” zábava nekriticky vychvalována “bělošskou” částí populace pro ukojení vlastního pocitu zadostiučinění – je nominován na 5 Oskarů, včetně nejlepšího filmu roku, aniž by si to podle mého něčím zasloužil. Vypadá to teda, že tématicky trefil tenhle film hřebíček na hlavičku a krásně paroduje tuto charakteristiku dnešní společnosti. Bohužel, spolu se skvělým hereckým výkonem Jeffreyho Wrighta, je to to jediné za co má u mě plusové body a zbytek je jen průměrná satirická komedie o kulturní válce, která se hodně snaží být něčím více, než ve skutečnosti je. “Potential is what people see when what's in front of them isn't good enough.” ()
-“Maybe if we need to revive a sentence." ()
Chytrý a velmi dobře zvládnutý film, nejvíc oceňuji, že režisér nepodlehl touze předvést, že je chytřejší než klišé, která reflektuje a s nimiž rozehrál celou hru, a dotáhl to v rámci tvrdě stanovených hranic až do konce. (V Ekvádoru, sama, večer v Alma Saně, 27. 2. 2024) *~ ()
Nebýt polovičatého, až příliš hravého, a na sílu tlačeného rádoby úsměvného finále, vypálil bych maximální hodnocení. Takhle ale Americká fikce zůstává "jenom" šíleně vtipnou satirou s umně dávkovanými dramatickými momenty, která umí tnout do živého stejně jako nezávazně rozchechtat na celé kolo. Nenápadný masterpiece. [Amazon Prime] ()
Jeffreyho Wrighta jsem měl vždy moc rád a tady opět ukázal že na svých bedrech dokáže v pohodě odtáhnout celý film. Určitě bych se k Americké fikci nikdy nedostal, kdyby nebyla nominovaná na Oscara. Tedy položku Afroamerický zástupce považujme tímto za obsazenou. Závěr mě přišel hodně Kaufmanovský. 65% ()
Může být American Fiction nenápadným černým koněm letošní oscarové sezóny? Od roku 2021 se v kategorii ,,Nejlepší film´´ na Oscarech pravidelně nachází 10 filmů, jedná se navíc o kategorii, kde hlasuje každý člen Akademie (okolo 9500). Větší počet nominovaných sebou pochopitelně přináší též menší pravděpodobnost výhry, přesto se American Fiction zvládlo do oscarové TOP 10 dostat. A k tomu si odnést také nominaci za herecké výkony Jeffreyho Wrighta a Sterlinga K . Browna, nejlepší adaptovaný scénář i hudbu. Nevyhnutelně se přesto bude nabízet otázka, zda American Fiction přeci jen na Oscarech není tak trochu navíc. Celovečerní režijní debut zkušeného televizního scenáristy Corda Jeffersona film, který film natočil dle knihy Erasure od Percyho Everetta a sem tam padne, že by snad na Oscarech mohl v kategorii ,,Nejlepší adaptovaný scénář´´ porazit Barbie Grety Gerwig i Oppenheimera Christophera Nolana. Této pověsti se nejde moc divit, American Fiction se totiž rychle projeví jako šikovná satira, která do velké míry zvládá předat poselství o tom, že má člověk nejspíš zůstat sám sebou a žít život dle vlastního úsudku. Za poslední roky vzniklo málo filmů, které by ke kontroverzní historii Afroameričanů přistupovalo s takovým nadhledem, tohle komediální drama zvládá být komedií i dramatem zároveň. Postava Monka reflektuje umělce, který realizuje něco prvoplánového, do jisté míry hloupého a bez hlubší přidané hodnoty, omylem se ovšem stane daná věc úspěšná, chválená kritiky a začne být vnímaná nejen jako seriózní, ale také se v ní hledají přidané hodnoty, které ovšem nepochází z hlavy autora zdrojového díla. Zde se projeví satirický obsah samotného filmu, který se nebojí rýpat do uměle přidávané umělecké hodnoty, zákoutích filmového průmyslu i souboje autora se sebou samým. Jeffrey Wright zvládl zapůsobit už v roce 1996, kdy se ve filmu Basquiat předvedl jako stejnojmenný komplikovaný malíř. Po 28 letch se dočkává své 1. oscarové nominace, která je jistě zasloužená, protože jestli Americká beletrie na něčem stojí, je to právě výkon Wrighta. Je to velmi chytré a zvládá to pracovat se všemi těmi urážlivými rasistickými stereotypy, které Ameriku neopustili ani dávno po smrti Abrahama Lincolna a Martina Luthera Kinga a ani po zvolení Baracka Obamou prezidentem po dvě období. Skrze všechen svůj obsah je chvílemi možná American Fiction až příliš chaotická, kromě osobní roviny Wrightova Monka a vyrovnávání se z nevyzpytatelnými následky jeho náhle zprávy je tu jeho bratr Cliff, který čerstvě vyšel ven se svou homosexuální orientací, Monkova vážně nemocná matka Agnes v podání Leslie Uggams i nějaká ta rodinná tragédie. V jádru je ovšem pořád Monk, jehož literární tvorba je odmítaná, protože je ,,málo černá´´, proto i v rámci provokace se součástí Monkovi tvorby stanou drogy, gangy a motivy, které jsou na hraně urážlivosti vůči afroamerickému publiku. A najednou se Monk dočká slávy, kterou ani nečekal, čistě pouze proto, že se rázem oddává všem těm afroamerickým stereotypům. A to ještě ani nedošlo ke zmínce o Stagg R. Leighovi. Zvládá to být vtipné skoro až na provokativní vlně, kdy zamrzí, že si Jefferson chvílemi možná ukousává až příliš velké sousto, které nemůže za žádných okolností polknout celé. Na jedné straně se zda nachází ono rýpání do tlaku na afroamerické tvůrce, na stranu druhou je tu rodinná linka s nemocnou matkou, čerstvě otevřené homosexuálním bratrem oddávajícímu se nezávaznému sexu a drogám. Právě konfrontace dvou bratrů ve finále přináší největší emocionální náboj (Sterling K. Brown si pro oscarovou nominaci došel právem), dost možná ještě větší nežli snaha filmu nasadit divákům zrcadlo, které je má dohánět k zamyšlení nad přístupem k rasistickým stereotypům. Jen je možná všeho, co chce film říci, až příliš, proto dost možná i v závěru i přes sofistikovanou tečku nastane lehký dojem, že se Americká beletrie nechtíc rozpadá. Přesto je American Fiction alespoň filmem, který působí jako film své doby. Žijeme v citlivé době, která se snaží odvádět pozornost od rasových stereotypů, více a více se začíná projevovat Cancel culture, filmový a v podstatě i literární průmysl se i díky tomu více a více utíká v pasti, přičemž právě tuto zdánlivou past zvládá American Fiction věcně zpracovat. Jak se navíc v průběhu ukazuje, největším nepřítelem Monka není průmysl, ale dost možná on sám. Trávit čas s Monkem je díky tomu rázem těžší a chvílemi i do jisté míry nesnesitelné, Wrightův působivý výkon ovšem svádí k tomu vydržet s tímto morálním antihrdinou vydržet až do konce. A výsledek přeci jen přináší nějaké to ovoce. On i ten soundrack (bílé) Laury Karpman těžící z africké subkultury do jisté míry dělá svoje. American Fiction rozhodně není černobílou záležitostí, na jednu stranu zvládá vzdát poctu afroamerické tvorbě, na tu druhou stranu do jisté míry i dost možná varuje před smyčkou, která se většími boji za politickou korektnost a zamezení rasových stereotypů, stahuje nejen nad zábavním průmyslem. I když tak American Fiction rozhodně nepatří mezi největší oscarové kandidáty, jedná se o film, který by mohl za pár let v divácích slibně rezonovat. A do jisté míry i dost možná něco předpovědět. Sterling K. Brown už dle svých slov ví, že prohrál boj o Oscara s Robertem Downey Jr., celkově nejsou kurzy u American Fiction nejsilnější a celkově se může zdát, že jde do jisté míry skutečně pouze o film do počtu. Svůj cíl ovšem American Fiction zvládne splnit a minimálně se jedná o adekvátně ambiciózní a adekvátně chytrý film.... () (méně) (více)
Skvelá komédia, ktorú u mňa (subjektívne) trochu kazia iba tie meta konce. Wright výborný. 85% ()
K maximálnej spokojnosti mi chýbalo snáď len to, že Jefferson (zatiaľ) nie je Kaufman a Americká fikcia nie je až tak dokonale dokonalá ako Adaptácia. Ak by tá neexistovala, s plným hodnotením by som nemal problém. Možno sa príbeh mohol viac venovať ústrednej dejovej línii, než všetkým tým vzťahovým, ale tie majú stále svoj význam. Ide o typ filmu, kde už podľa prvej scény zistíte, že vás film ohúri, alebo naopak ho ani nemá význam pozerať. V mojom prípade ide o prvú možnosť, pretože robiť si srandu zo všetkých je skrátka tá najlepšia možná satira. 90% ()
Bavilo mě cca posledních 20 minut, ale budiž. ()
Film obsahuje všetko, čo na oscary 2024 potrebuješ. Krásnu diverzitu ako povinnú zložku, ale hlavne - čo vybrať z afro filmov do top 10 NAJ filmov roka? Pritom by sa ťažko zmestil do top 10 filmov mesiaca, ak by nešlo len o výber filmov z častí ako Bronx. Nehovorím, že niektoré humorné alebo skôr kútik o milimeter dvíhajúce situácie neboli, ale toto je presne to, čomu sa hovorí oscar bait a film to dokonca sám spomína. Takže účelovka. Film o černochoch s bielymi problémami, kde všetci s pigmentom sú vedci, kapacity, lekári, spisovatelia, intelektuáli, no a bez pigmentu už do tejto kategórie nespadáš: jednak potrebuješ opaľovací krém, no hlavne si hlúpy buran groteskného typu. Film akoby chcel napodobiť Woodyho Allena, ale zakuklil sa v sebou postavených povinných vložkách. ()
Kvalitná satira vyznie hlavne v závere. Tá cesta je však komorne dramatická, natočená s jemnocitom. Herecky kvalitný film, myšlienkovo silný. ()
Další film dokazující, jak silná letošní odrůda byla. Perfekt! 90% ()
Potenciál to mělo obrovský, ale zpracování hodně pokulhává. Mimochodem nominace na Oscara, včetně filmu roku, jsou hodně mimo. Děj se točí okolo vyhořelého spisovatele, který pod pseudonymem napíše knihu o černošské tematice, kterou považuje za odpad. Karty se obrátí v momentě, kdy o ni projeví zájem vydavatelství a z vtipu se stává výnosný byznys. Náš autor tak má velké dilema – vydělat velký balík nebo se držet svých zásad a nabídku pohřbít? ()
Jediné čo mi tu vadilo bola línia s matkou. Inak sa jedná o veľmi vyspelú satiru s perfektných Wrightom. Zamýšľanie sa nad umením a hodnotou je tu tak trefné až to bolí. Hlavne v rámci súčasných amerických trendov. Scenár je veľmi vyspelý a krásne pracuje aj s emóciami aj s humorom. Zároveň to celé pôsobí trošku smutne. Manifest o tom, ako sa hodnotné umenie vytráca. Jeden z tých filmov, ktorý je krásnym zrkadlom k africko-americkej kultúre a ku kultúre ako takej. Bez pátosu, inteligentné a so silnými scénami. Takto má vyzerať film o umení. Na oscara to asi nie je, ale bavil som sa. ()
Zaujímavá satira, ktoré trefne nastavuje zrkadlo súčasnej americkej spoločnosti. Tá komediálna časť bola vtipná. Rovnako ma ale zaujímala aj súkromná línia hlavného hrdinu, ktorá mi pripadala neuzavretá. Záver bol úplne nijaký a úplne mi pokazil zážitok z filmu. Wright podáva skvelý výkon, aj keď sa miestami jeho postava správa hnusne. Takisto ma dosť štval ten jeho teplý brat, ktorý bol dosť otravný. Takže celkový dojem veľmi rozporuplný. Za jedno pozretie to asi stálo, ale fakt neznášam, keď ma záver úplne sklame. To už nemám potom chuť si film pustiť znova. 6/10. ()
Nejlepší černošskej film za hrozně dlouho. ()
Film o pokrytectví bílých intelektuálů, který budou milovat zejména bílí intelektuálové... Oproti traileru to byla mnohem méně komedie a mnohem více osobní příběh o muži, který je vám sympatický jen proto, že s ním nemusíte denně jednat. O arogantním spisovateli, který si v jakékoli místnosti myslí, že je v ní jediný dospělý. O intelektuálovi, který strávil prvních 50 let svého života ve své malé (aspergerovské?) bublině. Jenže ta mu teď praskla, a on se dozvídá, že jeho život není takový, za jaký ho měl. Jeffreyho Wrighta mám hrozně rád, a Monk je možná jeho nejlepší role vůbec. 85 %. ()
Tohle je krásný přednes toho, že ta „velká reprezentace“, kterou většina korporátů tvoří stojí za hovno a sami uvědomělí a inteligentní zástupci rasových či sexuálních menšin po ni nijak netouží, jelikož kvalita díla stále převažuje jeho obsah. Hvězda za originalitu jinak okay lehce nadprůměrný film, jsem rád, že byl vidět i na cenách (z jiných důvodů), i když na rovinu neměl žádnou šanci. ()
Reklama