Režie:
Jerry SchatzbergScénář:
Garry Michael WhiteKamera:
Vilmos ZsigmondHudba:
Fred MyrowHrají:
Gene Hackman, Al Pacino, Dorothy Tristan, Ann Wedgeworth, Richard Lynch, Eileen Brennan, Rutanya Alda, Penelope Allen, Audrianne Waters, Karen Lamm (více)Obsahy(2)
Na prašné silnici kdesi na jihozápadě se potkají dva tuláci. Propuštěný trestanec Max (Gene Hackman), který má rád teplo (a proto má na sobě několik vrstev svetrů) a taky hospodské rvačky, kvůli nimž se často dostává do konfliktu se zákonem, a bývalý námořník Lion (Al Pacino), křehký důvěřivý mladík, který cestuje za svým dítětem, jež nikdy neviděl. Oba muži spojí své síly a cestují ve dvojici, stopem, na nákladních vlacích, jak se dá. Nejdřív do Denveru za Maxovou sestrou, pak do Detroitu za Lionovou ex-manželkou a nakonec do Pittsburghu, kde má Max našetřené peníze a hodlá si za ně otevřít umývárnu aut. Jejich tragikomická anabáze za štěstím v netečném světě má však víc zákrut, než oba předpokládali. Nakonec to nejcennější, co na své cestě získají, je vzájemné přátelství... Snímek Strašák (1973) režíroval bývalý fotograf Jerry Schatzberg (nar. 1927), jenž předtím zaujal působivým portrétem narkomanů Panika v Needle Parku. Do hlavních rolí obsadil nastupující herecké hvězdy Hackmana a Pacina, kteří se mu odvděčili mistrovskými výkony, překonávajícími i slabší místa v původním scénáři Garryho Michaela Whitea. Film měl svou mezinárodní premiéru na MFF v Cannes, kde byl oceněn Zlatou palmou (ex aequo s britským snímkem Námezdní síla). (Česká televize)
(více)Recenze (181)
Jedna větrná a opuštěná silnice a dva toulaví smolaři. Hned si do oka nepadli. Jeden strávil posledních pár let na moři, druhý ve vězení. Mají drobné i velkorysejší sny, třeba otevřít si myčku aut nebo prostě jen navštívit dítě, které zatím neměl možnost vidět. Teď jsou tady, spolu, a tak nějak se potřebují. Celé je to protkané dávkou bezprostřednosti dané doby, časů, kdy se i film zajímal o to, co se reálně venku mezi obyčejnými lidmi děje. Jerry Schatzberg dovoluje svým hrdinům směle improvizovat, volí dlouhé záběry bez střihu, občas to mezi nimi zaskřípe a postupně nechává dvojici střízlivět ze svých snů. Baví bezstarostnost, baví působivá kamera oscarového Vilmose Zsigmonda, baví dva výjimeční herci, kteří dostali dvě vděčné role. Není to nic, co bych chtěl mít ve své sbírce nebo si jednou za deset let znovu pustit, ale své kvality to má. Přijelo, neublížilo a zmizelo. ()
Keď vezmem do úvahy, ako som sa na ten film tešil, tak musím priznať mierne sklamanie. Príbeh o dvoch tulákoch, ktorí snívajú o spoločnej umývačke áut mi nedal presne to, čo som očakával. Zopár zaujímavých momentov sa tu nájde, hlavne z väzenia, kde Pacino doplatí na svoju dôverčivosť, prasačej farmy, záverečný telefonát či scéna z fontány. To všetko sa odohráva až v druhej polovici filmu a tej prvej to trošku trvá. Určite nebudem jediný komu nesedel záver, ocenil by som trošku dramatickejší a jasnejší, pretože tak ako to je, mi to pripadalo nejaké prázdne. Váhal som s hodnotením, ale Pacino tu v jednej zo svojich prvých úloh, na seba tak výrazne upozornil, že sa musím prikloniť k štyrom, aj keď slabším. 70%. ()
Někdy si člověk může hlavu ukroutit nad tím, jak je možné, že tak vynikající film je takhle opomíjený... Přitom Al Pacino s Hackmanem tu podávají výborné, skoro by se chtělo říct nadpozemské výkony... Skvělá režie méně známého Jerryho Schatzberga bere dech a ten příběh.... Síla... Už v průběhu promítání člověka napadají paralely s jiným skvělým filmem - Půlnočním kovbojem Johna Schlesingera. Stejně jako ve zmíněném oscarovém snímku i zde jde v podstatě o tragické vystřízlivění ze snů, které si hlavní postavy plánují celý život a jejichž uskutečnění zabrání nemilosrdná rána osudu. Stejně jako v Půlnočním kovbojovi jsou i ve Strašákovi nevídaným způsobem vykresleny charaktery všech hlavních postav; tragické osudy Lionela v tomto snímku a Ratsa v Půlnočním kovbojovi jsou smutným vyvrcholením životních příběhů, které popírají nadšené ódy na americký sen. Rozdíl mezi oběma je ovšem v tom, že zatímco Ratso je vychytralý syn velkoměsta, Lionel je prosťoučký tulák, který si mnohé zavinil sám tím, že opustil svou přítelkyni a jejich nenarozené dítě. Strašák je neprávem zapomenutý film, který se rozhodně co do kvality a síly vyrovná i Kmotrovi, kterého v Al Pacinově filmografii následuje, i Serpicovi, kterého zase předchází... Jak to říkal Lion...? "Scarecrows are beautiful..." ***** ()
Jedna hvězdička pro Al Pacina a druhá pro Gene Hackmana. Hrají tu oba bravurně a mimika Lionela je úsměvná a perfektní. Příběh sám o sobě mě však nezaujal, ačkoliv měl několik světlých okamžiků. Charaktery dvou hlavních postav jsou zajímavé a jejich kamarádství není vždy zcela idylické, ale v krizových chvílích je ocelově pevné. Přes všechny klady se však nemohu zbavit pocitu, že po většinu času jsem se u sledování spíše nudil, takže víc než 2* to nebudou. ()
Scarecrow vyznieva tak, akoby ani nemal scenár. Na začiatku sa ujetá dvojica pekne predstaví, v ďalších sekvenciách sa Al Pacino a Gene Hackman pretĺkajú cestami tak, že občas si vravím (o čom ako?). Dialógy sú také aké sú, no občas mám pocit, akoby bol scenár čisto len na hercoch. Záver má však svoju silu a jeho dôraznosť je tak silná, že som dala vyššie ako pôvodne mienené hodnotenie. ()
Tak tady je vidět naprostá profesionalita, soustředěnost, prostě Herectví. Pánové Pacino a Hackman se již minimálně díky tomuto snímku navždy zapíšou zlatým písmem do dějin filmu.! ()
Snímka pre mňa znamená pekné spomienky na sedemdesiate roky a výborné výkony dnes už dvoch hviezd Al Pacina a Gena Hackmana. Takých filmov zaoberajúcich sa ľuďmi na okraji spoločnosti v Štátoch veľa nevzniká. Obaja hrdinovia sa na podivnej ceste dostávajú do rôznych potýčok a dokonca skončia aj vo väzení. To ich ale nezbavuje optimizmu a radosti zo života, aj keď ciele, ktoré si zadali nie sú príliš reálne. Tiež záver filmu nevyznieva príliš veselo a práve koniec ma donútil odobrať jednu hviezdičku, pretože som bol dosť sklamaný - dokonca nahnevaný, pretože to považujem za otvorený koniec, akoby scenárista počas filmu umrel a dielo nieje dokončené. Úprimne by ma zaujímalo, čo sa stalo s tým veselým "chlapcom", ktorého sa nám tak úspešne snažili obľúbiť počas celého filmu. PS: (spoiler) Al Pacino zahral úžasne scénu s pokusom o znásilnenie, až som mal pocit, že sa to stalo naozaj. ()
Stopování je krásný sport, zvlášť když se při něm sejde volnomyšlenkářská dvojice, která neváhá měnit cíl podle toho, jak jim jde karta. Oba dva strašáci excelentní, co já bych za to dal, kdybych je mohl zarazit na zahradu a nechat vrány, aby se na ně shora usmívaly... ()
50% ()
Celou dobu co jsem na Strašáka koukal jsem si říkal jo tohle je fakt příbeh ze života. Nic na efekt a vše výbrorně napsané a zahrané. a ten konec! Ten konec napsal takovou tečku jakou umí opravdu jen sám život. ()
Nemôžem si pomôcť, ale celý príbeh mi prišiel ako trápna hlúposť a ako taká šedivá a nudná báchorka o dvoch akože smoliaroch, ktorí si všetku smolu ale privodili svojou detskou naivitou. No môžete mať k takým postavám vzťah? Napríklad to, ako sa dal Pacino oklamať tým blonďákom... Iba slepý by nevidel, že to nedopadne dobre, ak sa s ním spaktuje. Záver tiež taký od veci, dosť trápne povedal by som, žiadne emócie, možno tak prevracanie očami nanajvýš. Na druhú stranu film má pozitívum v ohromných hercoch, ktorí snímok svojim majstrovstvom ťahajú aspoň do toho priemeru, aj keď scenár stojí za starú bačkoru. 60/100 ()
S láskou ke snění natočený snímek o dvou mužích z okraje společnosti má krásně pomalé tempo a parádní herecké výkony obou hlavních představitelů. Hned tak nezapomenu na scénu v kašně a na jeden z nejroztomilejších filmových striptýzů. ()
Mladičký Al Pacino v jedné ze svých prvních rolích ( již tady je zcela patrné jaký potenciál v dotyčném třímal, aby jej následně rozvinul ) a Gene Hackman v komorním snímku J. Schatzberga o dvou " ztracených existencích " , vyděděncích společnosti. Ač oba naprosto rozdílní, citlivý a bezelstný Al Pacino ( coby námořník Lionel ) v kontrastu s životem otřískaným G. Hackmanem ( coby čerstvě propuštěným vězněm Maxem ), najdou v sobě pochopení, které následně přeroste ve velké PŘÁTELSTVÍ ( nejednou prověřené a ač to občas zadrhne, vytrvá ). Přestože je divákovi od úplného začátku zcela jasné, jak snímek dopadne, jednoduše se neubrání pocitu přání, aby jejich sen ( otevření myčky aut a " doručení lampičky " ) došel naplnění. Leč toto není POHÁDKA, toto je ŽIVOT.....přesto by se chtělo říci, díky za to. ()
Ja mám pri súčasných nezávislých európskych (ale aj svetových) filmoch pocit, že čerpajú predovšetkým z nového hollywoodu konca 60tych a 70tych rokov. Z filmov ako Polnočný kovboj, Malé životné etudy, Coming home, Posledné predstavenie, Easy rider, alebo priamo z tohto filmu. Námety sú jasne dané: spoločenská lúza, dezilúzia ľudí bez budúcnosti, odvrátená tvár kapitalizmu, depresívne konce, absencia falošnej nádeje, násilie. No ako v súčasnom arte. Scarecrow sa rozbieha možno pomalšie, ale vďaka hercom si k nemu nájdete cestu skôr, ako by naznačoval epizodický scenár. Mňa zaujala neukotvenosť postáv v rámci spoločnosti, ktoré si na začiatku vytýčia nejaký konkrétny cieľ svojej cesty, avšak nakoniec sa ukáže, že tým skutočným cieľom je ich vznikajúce priateľstvo, ako jediná skutočná hodnota v ich životoch. Silný film, ktorý síce možno nezaujme každého náročného diváka, ale niektoré scény musia zarezonovať aj u tých skeptickejších. Akýsi Polnočný kovboj 2. ()
So strašiakmi mám problém. Pred časom som chcel vidieť Peckinpahových Strašiakov z roku 1971 a nahrali sa mi Wesleyho odpadoví z roku 1988. Aj dnes som mal pocit, že sa mi nahralo niečo úplne iné, ako film hodnotený 82 %. Nanešťastie to bolo v poriadku a naozaj sa v názore na film rozchádzam s väčšinou. Film aj s jeho hrdinami a ich snami ma vôbec neoslovil. Pripadal mi trápny od začiatku až do konca. Aj napriek tomu, že Al Pacino bol už vtedy úžasný. Cibuľovito oblečený Gene Hackman mi bol dokonalo odporný a na znesiteľnú úroveň som si ho upravoval tým, že som ho vnímal ako Jiřího Sováka v Chalupároch. Ale aj tak, trápny film. ()
Řečeno slovníkem Jana Nerudy, ti mužové dva, ti se vryli v srdce, v srdce mého..., pan Max a pan Lion. Nesním o životě ve velkém americkém městě, ani o luxusní myčce aut, nemám v sobě povahu rváče, natož vězenskou minulost, přesto se mi tenhle příběh vryl hluboko pod kůži. Pro jeho krásnou snílkovskou atmosféru, pěkný motiv putování napříč celým filmem, pro občas mírně divoký humor, který se ale po celý čas udrží na hranici slušnosti, ale hlavně pro myšlenku přátelství. Jestliže jsem dříve váhal s plným hodnocením kvůli občasné ztrátě na tempu, po opakovaném zhlédnutí díky silnému závěru (citově dost vyčerpávějící katarzní scéna v kašně a následní vyvrcholení) se nemohu páté hvězdičce ubránit. Ono už v samotném dobovém kontextu je to mírně paradoxní film (propadák mezi diváky na domácí půdě v USA, verzus velké přestižní ocenění na festivalu ve francouzském Cannes) a zřejmě si ho buď zamilujete, nebo vás nechá úplně chladným. Na hodnotě snímku samozřejmě přidává poměrně unikátní spojení dvou hereckých legend. Zatímco počiny Gena Hackmana z téhle doby mám povětšinou dost nakoukané, s Al Pacinem je to pro mne teprve první seznámení – jsem rád, že se tak stalo prostřednictvím takového krásného filmu ze života a ne nějakou mafiánskou gangsterkou. Oba byli ve svých rolích úžasní, a rozhodně nejen v milých pantomimických scénách fungovala mezi nimi zajímavá chemie. 90% ()
Al Pacino a Gene Hackman tu tvoří dokonale sladěné protiklady, díky nimž je tahle divoká road movie pořád skvělá. Jerry Schatzberg tu rozehrál mnohé scény, u kterých mi nebylo jasné, zda jsou spíš veselé nebo smutné, jde o úhel pohledu – takový je život. ()
Dvaja bezďáci putujú naprieč Amerikou a sem tam si spríjemnia čas s prostitútkami. Keď príde na najhoršie, tak si dokonca privyrobia. Zvláštna oslava tuláckeho priateľstva, ktorá nebaví ani 15 minút. Jediné pozitívum je, že Al Pacino nadrbal tomu buzerantovi aspoň trocha do gúľ. Dnes by ho skôr pranierovali za to, že mu nechcel liberálne vyfajčiť. ()
Film o snech, životě a přátelství. Bez patosu, bez podbízení, plyne, žije, bolí. Ono tohle pomalý vyprávění nebude pro každýho, to je jasná věc. Pro na jednom místě obvykle přikovaného našince to bude i těžko stravitelné, ale v té daleké Americe, i když už hodně potemněla, zhrubla a rozpadá se, se pořád dá na těch prašných pláních snít. Ono to tedy jde i tady, a klidně i v obýváku s kávou nebo drinkem, anžto až já si jednou.... ale přece vám tu nevyžvaním svoje sny. Závěr krutý jako sám život. ()
Celkem zručně natočené drama o přátelství, které stojí především na výkonech charakterních a talentovaných herců. To ostatní mě bohužel už příliš neoslnilo. Schatzberg mohl přidat podle mne více dramatických či vtipných momentů, nebo nejlépe obojího, aby film nejel v té neustálé stereotypní koleji, která trochu nudí. 65% ()
Reklama