Režie:
Věra ChytilováKamera:
Jaromír ŠofrHudba:
Michael KocábHrají:
Miroslav Macháček, Tomáš Palatý, Nina Divíšková, Jan Kačer, Jiří Krampol, Jan Bidlas, Roman Fišer, František Staněk, Rita DudusováObsahy(1)
Do Vlčí boudy, staré horské chaty se symbolickým názvem, umístila režisérka a spoluautorka scénáře Věra Chytilová děj filmu, který natočila v roce 1986 na námět Daniely Fischerové. Jedenáct mladých, pečlivě vybraných účastníků lyžařského kursu prožívá pod taktovkou vedoucího a dvou instruktorů nejdramatičtější chvíle svého života. Skupina dospívajících, v níž je jeden od druhého záměrně vzdalován, je v atmosféře narůstajícího napětí a podezírání dováděna až do situace, v níž se bude muset rozhodnout, zda pro osobní záchranu obětuje jednoho ze svého středu. V tu chvíli bude záležet už jen na nich, jak „úspěšný“ bude experiment, který se začal odvíjet ve chvíli, kdy je rodiče svěřili do péče vedoucích – tří podivných bytostí… Stejně jako v předešlých filmech, i ve Vlčí boudě rozvíjí režisérka aktivní dialog s divákem. Metodou analytického pohledu jim představuje varovný obraz nebezpečných úskalí, jež člověku hrozí, zpronevěří-li se principům lidského soužití. Jaký význam přikládá Věra Chytilová spolupráci s diváky, je zřejmé z jednoho z jejích rozhovorů: „Já preferuji takového diváka, který je otevřený, vstřícný, pozorný, lačný. Není to jen ten, kdo pouze přihlíží, ale kdo spoluvytváří, koexistuje. Takový divák jsem i já, pro něho dělám filmy. V to věřím.“ Nejvýraznější postavou záhadného příběhu je neproniknutelný vedoucí kurzu zvaný Táta, kterého znamenitě zahrál Miroslav Macháček. Tato role odhalila zajímavé, dosud nevyzkoušené možnosti hercova naturelu. K působivosti filmu přispěla i sugestivní kamera Jaromíra Šofra a hudba Michaela Kocába. (Česká televize)
(více)Recenze (345)
Dobrý, velmi dobrý, námět paní Fischerové je prostě kvalitní. Při závěru až mrazí, ne hrůzou, ale sílou scény a myšlenky. ()
Na Vlčí boudu jsem se těšila, protože Chytilová, horor, mimozemšťani, horská chata ve sněhu, to mi nějak nešlo dohromady. Kde jsou vztahy, ženské, chlapi? Ale kuš s nimi, tohle je sice úplně jiné, ovšem dost dobré. Výborně vybudovaná sugestivní atmosféra, hororové prvky, mimozemská hudba, strach, ale i naštěstí ne moc čpějící moralita. Naprosto jiná Chytilová, až vás to překvapí. Zato si ale tento film určitě zapamatujete. ()
Kromě pana Macháčka a Krampola se v celém filmu neobjeví ani jeden herec. Bez atmosféry a hlavně nudné, strašně nudné. ()
Psychologická bubákovina, která určitě má, co do sebe. Ze začátku mě to docela dost chytlo, až jsem kvůli tomu přepnul Iron Mana. Vypadalo to celkem zajímavě. Ačkoliv jsem nevěděl do čeho jdu(čekal jsem nějakou komedii), tak se z toho vyklubalo něco mnohem originálnějšího. Po pořádnem rozjezdu filmu, kde jsme se seznámili s charaktery postav, to začlo už trochu jít do toho psycha, které bylo všudypřítomné. Atmosféra na český film velice dobrá. Hodně tomu také samozřejmě dodávala výborně tajemná Kocábova hudba. Dětskám sem to docela věřil. Ale to jakej měli napsanej scénář je opravdu trapný. To jejich chování bylo neuvěřitelně naivní. SPOILER..... Instruktoři byli asi vážně z Marsu. Ty od půlky filmu mleli jak se odtamtud nemůžou dostat, ale mladejm se to docela lehce povedlo. KONEC SPOILERU.... Konec se mi moc nelíbil. Byl moc jednoduše vyřešenej a nebylo tam žádný překvápko. Přesto bych to nazval zvláštním snímkem v dobrém slova smyslu. Chytilce se to povedlo. 80% ()
Typická Chytilová, se vším, co na ní nemám rád... Příběh je celkem zajímavý, mnohé scény dramatické, i když prvky sci-fi pokulhávají (to, že o sobě někdo prohlásí, že je mimozemšťan a divně se chová - vzpomeňte si na Paroubka - z něj ještě mimozemšťana nedělá :-) ), zabíjí scénář a hrozní (ne)herci. Záběr na postavu, která svůj text emotivně řve, střih, záběr na jinou, která řve taky, střih, záběr sněhu a tak dokola...poselství filmu (pokud to tak tvůrci chtěli) je vlastně dnešní teambuilding. Tím Chytilová předběhla dobu, ale nic víc ve mně film nezanechal. ()
Reziserka Vera Chytilova /Sedmikrasky, Panelstory aneb Jak se rodi sidliste/ asi stihla vidiet kultove strasidelne Vavrovo Kladivo na Carodejnice, a tak sa rozhodla natocit horor aj ona. Ako snaha sa ceni, a dokonca tu hrala aj Nina Diviskova /trezorak Prodavac Humoru/, ale rezisersky Chytilova na Vavru nema a nikdy nemala. Herci su priemerni az strach, akurat atmosfera sa Chytilovej podarila. Vdaka nestastnej kombinacii horor + moralizujuce posolstvo len taky lahsi nadpriemer : 72 % ()
Začátek je skvěle temně atmosferický, ale od okamžiku, kdy v půlce filmu vyloží instruktoři karty na stůl, napětí spíš mizí, než aby gradovalo. Děti si sice pořád něco vyčítají, ale je to spíše takové motání v kruhu, než jasná cesta ke katastrofě. Závěrečná pointa to však pasí. ()
Pro mě nejlepší film Věry Chytilové, ve kterém svůj styl využila pro sci-fi horor a to neuvěřitelně funkčně, kdy teoreticky sledujeme horskou komedii o lyžařském kurzu, které by se díky hláškám některých účastníků dalo snadno smát, ale tak moc za vším je (a postupně graduje) cosi temného, že mě to dokázalo držet neustále napnutého, kdy vše vypukne. A to i přesto, že už jsem Vlčí boudu několikrát viděl, takže přesně vím, jak vše končí. Je to celkem pěkná protiváha k Upírovi z Feratu, kterého jsem si taky nedávno opakoval - zatímco tam hororové scény moc nefungovaly a občas působily spíš směšně, u Vlčí boudy by samy o sobě mohly dopadnout stejně, ale Chytilové perfektní stylizace to nedovolí a ještě vám vrátí, že byste vůbec mohli pochybovat. Na naši zem perfektní film, ve kterém své místo mají i výkony neherců, které sice jsou křečovité, avšak mi přijde, že toho Chytilová využívá ve svůj prospěch. A ani ta moralitka mi nepřišla tak moc moralizující, jak někteří tvrdí, ale spíš jako jasná myšlenka o tom, co je lidstvo zač a jaká je jeho šance na přežití; na moralitku mi to přijde hlubší. Viděl jsem to znova po pár letech a jsem rád, že mě to nepřestává fascinovat. 5* ()
Věru Chytilovou jsem měla dodneška spojenou jen a pouze s Kurvahošigutntag a o jiné její tvorbě jsem neměla ani potuchy. Byla to chyba, protože Vlčí bouda je film, který je neobvyklý a velmi zajímavý. Už jen žánr je pro českou filmovou scénu neobvyklý - hororovému sci-fi v českých podmínkách bohužel moc pšenka nekvete. A jak se s tímhle žánrem dokázala Chytilová vypořádat? Musím uznat, že vcelku obstojně. Podivná kamera a zvuky od pana Kocába vytvářejí parádní atmosféru, stejně jako zasněžené hory mimo dosah civilizace. Někomu by možná mohly vadit (ne)herecké výkony představitelů rozjívené mládeže, ale já osobně mám z toho spíše pozitivní pocit - filmu to dodává jistý absurdní nádech a na to já vždycky slyším. Jediné výhrady bych měla k ději, který místy lehce uspává, a k nedostatečně rozvinuté pointě, která měla mnohem větší potenciál. Pokus je to smělý, nikoliv však dokonalý. Přesto jsem ráda, že jsem měla možnost to shlédnout. ()
Drsná příroda, drsné počasí, drsný režim na Vlčí boudě! Paní Chytilová zde zachytila neuvěřitelnou atmosféru s prvky hororu/sci-fi za kterou děkuji. Vynikající nápad a ztvárnění! 80% ()
Z pohledu dnešního mladého diváka poměrně dost cringe a amatérská tvorba. Co dokážu ocenit je ale atmosféra, ta nejistota kolem tří hlavních postav a asi celková myšlenka. Herecky celkem tragické, řemeslně občas taky. Postava Tomáše Palatého mě ale bude dost možná ještě dlouho děsit ve vzpomínkách. Takže aspoň nějaké plus co se týče té hororové stránky. ()
Upraveno v lednu 2024. Vlčí bouda je groteskně zneklidňující hororová moralita a zároveň neméně stylizované podobenství struktur moci. První rovina je výchozím bodem heterogenního neherectví, tam groteskno splývá s děsem, sváří se a plije. Druhá rovina se stylizujícím herectvím, dynamickými obrazy Jaromíra Šofra a symbolizujícími prvky odkrývá skrytost vztahových a mocenských struktur, tam nabývá horor svého reálného zhmotnění, neboť, jak psal již Váchal, krvavý román je fikcí, avšak socialismus skutečností. Manipulativní vyvolání pocitu vzájemné nedůvěry a nevraživosti, toť základ především totalitního způsobu moci. Nedokonalosti pnutí neherectví nejsou přítěží, nýbrž zapadají do hororové disharmonické stylizace. Hlavním hybatelem pohybu jest "Táta" (velmi dobrý Miroslav Macháček), vedoucí nevšedního lyžařského výcviku a prvotní podmínka kolektivního vědomí. Jemu pomáhají Dingo (Tomáš Palatý) a Babeta (Štěpánka Červenková), lyžařští instruktoři i sněžní tanečníci v lidských emocích. Z účastníků kurzu potom zaujmou nevyrovnaný Honza (Jan Bidlas), k vedoucím nedůvěřivý Petr (František Staněk), ukřičená cikánka Gitka (Rita Dudušová), hašteřivá, avšak spojená dvojčata (Hana a Irena Mrozkovy), zasmolená Gába (Simona Racková), vždy příkladná Broňa (Jitka Zelenková), nebo neotesaný Alan (Petr Horáček). Vlčí bouda, to je stylizovaný béčkový žánr jakožto brána do struktur kolektivního nevědomí a společenského uspořádání. Stereotypy, karikatury a nad tím zní mocný hlas. ()
Vítá, stavba stinná, bělostěnná. "Šelma" s dřevěným krovem, která neladovsky ladí s ročním tónem. Vzbudí v sobě hitchcockovsky jiné. Vydá vytí člověka. Ve vleku úleků, mimo meze tuzemských sněhů. Za studena líčí, osvícenou lekci studentstvu. ()
český horor? možná jediný a díky moc za něj... ()
Dříve pecka, dnes už trochu vyvanulo... ()
Skôr brakový film ako poctivá "filmařina" - hrozné chovanie postáv, skoronulová logika, po filmárskej stránke je to skôr podpriemer. Hodnotenie: 40% ()
Toho času pro mě jako malého kluka zjevením. Dodnes na mě dýchá tísnivá atmosféra a straší mě. Stačí fotka a zamrazí. ()
Bez Vikiho Cabadaje z toho zbyl v kontextu české kinematografie zajímavý scénáristický a režijní thrillerový experiment na jedno shlédnutí, který si masové publikum nenašel a nenajde ()
7/10 ()
Pořád dobré...trochu zázrak že to vzniklo, buldok Věra...Babeta-Štěpánka Červenková-neuvedena na csfd ()
Reklama