Režie:
Miroslav CikánKamera:
Jaroslav TuzarHudba:
Josef StelibskýHrají:
Růžena Nasková, Jiří Steimar, Nataša Gollová, Stella Májová, Antonín Novotný, R. A. Strejka, Jan Pivec, Vlasta Hrubá, Stanislav Neumann, Emilie Hráská (více)Obsahy(1)
Studentka práv Jiřina (N. Gollová) přijede na prázdniny do rodinné vily své babičky paní Bártlové (R. Nasková). Svezou ji autem kamarádi Vašek a Karel (R. A. Strejka a A. Novotný), kteří mají trampskou chatu v nedalekém lese. U babičky Bártlové žije druhá vnučka, patnáctiletá Jarmila (S. Májová), kterou zle sužují konzervativní názory staré paní a její přísná výchova. Do vily dochází pravidelně rodinný přítel a lékař MUDr. Kosina (J. Steimar), který léčí babiččiny vesměs smyšlené neduhy. Babička nemá ráda moderní mladé muže, ale svůj názor, když student medicíny Karel svým zákrokem zachrání život nešťastně zraněnému synovi jejího zahradníka. Babička začne chodit na procházky do přírody a konečně nepotřebuje žádné pilulky… Režisér Miroslav Cikán využil velkého komediálního talentu přední členky Národního divadla Růženy Naskové a velmi oblíbené Nataši Gollové, která zastupovala v českém meziválečném filmu typ moderní, vtipné a často ztřeštěné dívky. (Česká televize)
(více)Recenze (100)
Divadelní hru Jana Snížka převedli do filmového scénáře Josef Neuberg a Jarka Mottl. Jednoduchý příběh mě dostává svou pohodovou, milou polohou a velice slušivým herectvím. Sledování proměn chování konzervativní starší dámy Růženy Bártové (přesvědčivá Růžena Nasková) je kouzelné. Scénky s uvzdychaným (nebo popíjejícím) služebnictvem, s vnučkami (naivní Stella Májová a tradičně okouzlující Naška Gollová), s trampy – kutily (Richard Strejka) a zachránci (Antonín Novotný) a padouchem (Jan Pivec) jsou milé. Příjemné je i jazykové zpestření. A pěkný motiv rádia. Natáčeno v Ratajích nad Sázavou a v Břežanech. ()
Jedna ze známějších pamětnických veseloher, tentokrát s určitou zvláštní dávkou nostalgie po vlastním mládí, starých časech a s hřejivým poselstvím o tom jak je mladý duch - nebo alespoň pochopení pro ty, kteří jím oplývají - důležitý i ve zralém věku. Bez paní Naskové by to nemohlo fungovat - lepší obsazení pro noblesu vyzařující a respekt budící Dámu uprostřed podzimu života nebylo možné sehnat. Je to sice naivní a předvídatelné, ale výtečně provedené. Jen myšlenka dnešního diváka na to jak daleko jsme se jako společnost posunuli a co jsme cestou zapomněli nebo rovnou odvrhli jako přežité, je poněkud truchlivá... Pojďme to moderně uzavřít tím, že jde o bez zbytečného patosu a laciných emocí fungující "feel-good" film. 80% ()
Opravdu vydareny film - Ruzena Naskova se nebyvale odvazala a vysledek opravdu stoji za to. ()
Ku sledování této mravoučně lidové libové komédie si laskavě natáhněte tepláky... Trempovati pak nejlépe v trenkách Jégrovkách, s vozem značky Aero a v perkách firmy Baťa! Bať tak... %-[] - - - - - (Poprvé viděno kdysi v dobách bezpříkladných, hodnocení 19.11.2011 při mnohém repete 627., komentář zde jako dvaatřicátý - 19.11.2011) ()
„S hrůzou konstatuji, že jste si té anglické úlohy ani nevšimla! Co mi na to odpovíte?“ - „I am sorry miss Klára, but take please…jak se řekne správně anglicky dejte mi pokoj a nekažte mi prázdniny?“ Tenhle film je velmi milou oslavou prázdnin, léta a mládí. Některé scény jsou sice trochu chtěné, humor jednodušší a třeba taková Stella Májová opravdu hraje „přiměřeně“ svému věku, ale tyhle menší zápory přebíjí nakažlivě optimistická, pohodová atmosféra a sem tam i nějaký ten zdařilý frk. Mezi herci válí Neumann a především Nasková, jejíž akurátní až prudérní babička nakonec nosí tepláky, pořádá výlety k neznámým místům jakým je třeba (T)táborák, na „kopané“ oslavuje gól, i když zrovna žádný nepadl či s umem sobě vlastním řídí 35 koní pod kapotou. Tuhle příjemnou oddechovou záležitost hodnotím slušnými 4*. „Pane strážmistře, víte co je to táborák? Spal jste už někdy v trampské boudě na tvrdé posteli a k tomu ještě při otevřených oknech? Ne? Tak to jednou zkuste a uvidíte jaký je to príma šlágr!“ - „Ale jinak je milostivá docela normální.“ ()
Sympatické filmy s Růženou Naskovou můžu, nejsou to sice zdaleka všechny, ve kterých se objevila, ale zrovna „Teplá, Teplice… tepláky tady nejsou" má v sobě ten skvělý feeling druhé půle 30. let, kdy nejdůležitější byla mladá mysl a zákeřnost nikdy nebyla tak zásadně podlá. Umba film do každé rodiny! ()
Zaujímavé je porovnanie reality protektorátnej komédie a dnešných dní z hľadiska jazykových žartíkov, ktoré sa vo filme objavili. Na sklonku 30. rokov 20. storočia boli pre staromilcov, starších ľudí a konzervatívcov neznámymi slovami, vzbudzujúcimi túžbu vyhľadať si ich význam v slovníkoch a neskôr ich aj reálne prežívať, výrazy súvisiace s vyrazením si mestského človeka do prírody a zábavou v nej. Vo filme išlo konkrétne napríklad o "tepláky", "táborák" či "dostať hobľa". Dnes, v druhom desaťročí 21. storočia sú pre starších a pokročilých často obdobnými slová, spojené s prienikom do sveta technológií, ako napr. "browsovať" "tag" či "nalogovať sa". Voľnočasové aktivity pozvoľne súvisia viac s technikou, ako s prírodou. Ideálnym sa stáva ich prepojenie. Pochválenie sa s fotkami z túr na facebooku alebo na blogu sa v poslednom čase stáva "príkladom, ktorý tiahne". Žiaľ, už to nie je také úsmevné a srdečné, ako presviedčanie babičky z filmu Miroslava Cikána, že vhodnejšie, by bolo zbavenie sa starosvetských móresov v prospech aktívneho oddychu v prírode. Pretože: o čom dnes omladina opojená technickými hračkami presviedča nevzdelanú a internetovo neznalú generáciu prarodičov? A v prospech akých ideálov? ()
Další z pamětnických filmů, ze kterých dýchá mládí, krása, kamarádství a optimismus, i když slovo "další" není tak úplně na místě, protože ze všech ostatních (Karel a já, Pán a sluha...) mám právě tenhle nejraději. Ačkoliv se na režiséra Cikána hledí často skrz prsty jako na zručného řemeslníka, nelze mu upřít několik zásluh o český film. Jednou z nejčelnějších je právě objevení komického potenciálu Růženy Naskové. Její komické role (Tetička, Kvočna...) jsou civilnější a přesahují její role charakterní, ze kterých čiší jistý divadelní patos. Jako babička v "teplicích" mezi mravenci je prostě neodolatelná. Nataša Gollová sice ne crazy, ale stále velmi krásná. A v tomto filmu je mi neuvěřitelně sympatický i Jiří Steimar (možná je to tím, že změnil masku postaršího bonvivána). Navíc se jedná o film, který pracuje s trampským prostředím a jeho kouzlem, aniž by ho do slova a do písmena vyžíral a těžil z jeho popularity (Dobrý tramp Bernášek, Osada mladých snů). Tento film mám opravdu rád. Vždy potěší a nikdy nezklame. ()
"Babička v teplákách! To je šlágr!" Krásné, úsměvné ohlednutí do starých časů. Potěší. ()
Prozření jedné autoritativní a staromódní babičky trpící předsudky vůči všemu novému, má v sobě jakýsi odkaz národní soudržnosti. Oslava trampingu jako ryze české záležitosti i Tyršova filosofie pohybu a cvičení. To vše v poklidném, uvolněném herectví, kterému se vyhýbá klasický přehnaný humor, či celkový projev zúčastněných (herecky vyklidněná Nataša je docela vzácnost). I trampující dvojice je daleko věrohodnější, když představují místo gymnazistů vysokoškoláky. Lehká (roztomilá) naivita - patnáctiletá žába zjišťující pravdu o početí - trošku předpověditelný děj, ale i hromada legrace "to je jak to hrají ti dva blázni, jeden se jmenuje ping a druhý pong" krásné exteriéry i študentská mluva "prosím, boule obecná". V počátcích nejtěžších dob českého národa vznikaly filmy, národ stmelující."To že je celý svět, to není svět, ale blázinec" - "No a není dnešní svět jeden velký blázinec?" ()
Nasková tam a zase zpět přeběhla nesmírně rychle, ale přesto celkem uvěřitelně. Nejvýraznější postavou je však Jiřina Nataši Gollové. Gollová dokázala přirozeně splynout s naprosto libovolným prostředím, od salónu po brloh. ()
Oslava mládí. Příjemná prázdninová atmosféra uprostřed ospalé posázavské přírody vyzařuje až jakési magické fluidum, zázračný životabudič, v němž se ozdraví duše každého, kdo se umí dívat na svět kolem sebe mladýma, usměvavýma očima. Herci jsou neodolatelní, od sympatické a něžné Nataši Gollové až po vynikající Růženu Naskovou, jejíž proměna z poněkud zatrpklé staré dámy s přísným pohledem a zkostnatělými názory v ženu moderní, přátelskou a laskavou překračuje původní rozpětí nevinného filmového okamžiku a stává se fascinujícím portrétem lidského znovuzrození. Svěží duch mládí, jeho pozitivní a nadšený pohled na život i neutuchající síla upřímného přátelství vtisknutá pevně do rukou protagonistů tohoto úsměvného filmu, funguje navzdory proměnám času jako dlouho hledaný most mezi minulostí a přítomností. Do nejmenších podrobností. ()
Obvyklé a časté téma problémů a střetů dvou rozdílných generací je v tomto filmu podáno nenápadně a mile, na pozadí prosluněné letní atmosféry. Generaci konzervativní starší dámy Bártlové symbolizuje pochmurná vila, kde má všechno své místo a panuje klid a příšeří, zatímco generaci jejích vnuček Jiřiny a Jarmily bezstarostná volnost, radost ze života a sympatie k dvěma trampům, živořícím v nedaleké boudě. Trampové jsou zde na svou dobu až revolučně představeni v tom správném světle, na čemž má dozajista zásluhu trampský nestor a písničkář Jarka Mottl svou účastí na scénáři. Pozvolný přerod starosvětské dámy na moderní rozvernou a tolerantní ženu, chodící v teplácích, na kopanou a mezi trampy je asi totéž, jako kdyby si dnešní šedesátnice načesala emo patku, sedla na Choppera a vyrazila na technopárty. :-) ()
Nikdy dřív ani potom nebyl generační střet v čekém filmu tak zábavný, optimistický a sympatický. Růžena Nasková dokázala, že má okouzlující komediální talent stejně velký jako třeba třeštidlo Gollová, ale neztratila přitom ani špetku své noblesy. A to v pohodovém prázdninovém příběhu plném trampů, zákazů, "drobných technických problémů", milých momentů, zábavných situací a několika nezapomenutelných, u nás doma již zlidovělých hlášek. Jeden z těch filmů, na které se člověk může dívat stále znovu a vždy znovu pobaví a navodí dobrou náladu. Pro mě lepší než třeba mnohem známější Tetička. ()
Nataša Gollová je Bohyně! ()
Veskrze milá záležitost, ve které zazní celá řada nadčasových hlodů s výbornou Růženou Naskovou. Sympatický, pohledný Toníček Novotný, který se po válce, navzdory úspěšné herecké kariéře, stal mezinárodně uznávaným vědcem, odborníkem na smalty, (výsledky jeho práce používala NASA na sestrojení raketoplánů), čili nejen kořen, navíc moudrý chlap, v kombinaci s nádhernou, vzdělanou, kultivovanou Natašou Gollovou, jejíž život byl taky zajímavý (možná by dost současných mladých diváků překvapilo, že slavná Werichova Sirael, ošetřovala po válce vězně nakažené tyfem v koncentračním táboře Terezín, čím vsadila svůj život. Pokusila se tak odčinit v očích veřejnosti svůj románek s německým vojákem během protektorátu... ), dívat se na tyhle dvě šikovné, mladé hvězdy prvorepublikového filmu, v časech, kdy mají vše ještě před sebou, je vlastně docela dojemné. Mladinká Stella Májová taky potěšila a R.A. Strejka byl taky moc fajn. Celkově pohodová "babička komedie", těší mě, že nezapadla. ()
Měšťácké představy o trampingu. ()
"Kdopak tu hraje na varhany ??" - "Tvůj samostříl !!" ;) ()
Velice sympaticky ztvárněný generační střet. Na jedné straně babička, která lpí na dávných zvycích, časovém řádu, pořádku a tak trochu despoticky vládne své rodině i služebnictvu. Na straně druhé její dvě mladinké vnučky, které si v době prázdnin chtějí užít léto, koupat se v řece, vyjet si na lodi, posedět u táboráku. Trampující vysokoškoláci byli třešinkou na dortu (jednoduchý technický problém, exemplář boule obecné a další). Růžena Nasková v obou hereckých polohách, vážné i komediální, úžasná a odzbrojující (babička v teplácích, to je šlágr). Příjemné ohlédnutí za starými časy. ()
Není lehké se ze starých zažitých zvyků, přizpůsobit se novému stylu (nejen v oblečení) a nové době..Nakonec byla teta Růžena přeci jenom ráda že její názory zůstali uvnitř mladé, a že svůj styl života přispůsobila svému věku. Ale tak jak to udělala a dokázala doposavad poněkud staromódní ale jinak velice důstojná a vážená dáma Růžena Nasková alias Bártlová, to nemělo vážně chybu. Už jen zmíněné noční trampování, společné táboráky, změny v zažitých každodenních činnostech jako je jídlo, pití, léky atd. Pozdrav "Ahoj"! na překvapeného doktora Kosinu. Dokonce nám všem co jsme tento film viděli dokázala jaká je i výtečně znamenitá lukostřelkyně, nebo také jako řidička nebyla vůbec špatná že..? 36. koní pod kapotou je holt třicet šest koní, to nejsou ani dva ani pět docela živých koní, kterými se nechala ještě donedávna ve svém kočáře voziti. O tom se ostatně sama na konci filmu mohla přesvědčit. Její role tedy byla významná (nikoliv však ta nejlepší), myslím že nedosahovala kvalit její tety Berty z Tetičky nebo Vilemíny z Kouzelného domu. Člověku se nechce ani věřit kolik úsilí musela do této své role vložit, než vyhověla představám režisérových. Ale nevěřte tomu přátelé..Někde jsem totiž četl, že byla sportovně nadaná a že se dokonce sama sportovní lukostřelbě věnovala ! A dokonce tímto nářadím vybavila i své letní sídlo v Ládví v Kobylisých. Nataša Gollová (Jiřina), už nebyla tak potrhlá jak jsme ji znali, ale dokázala také docela solidně zahrát i významnější a vážnější role. Myslím si že první. Pak až teprve přišli ty její potrhlé crazy role viz. filmy : Kristián, Eva tropí hlouposti nebo Hotel Modrá hvězda. Antonín Strejka (Vašek) a Antonín Novotný (Karel) se znovu setkali před kamerou a to od filmu Škola základ života (kde hráli oba mladé studenty), a znovu nám ukázali své přednosti, a to že nás diváky stále dovedou pobavit ale také zaujmout. Poslední roli kterou však nešlo přehlédnout byla role sluhy Adama (Stanislav Neumann), v té době známý to figurkář, podobně jako třeba Václav Trégl, Otakar Motyčka či Alois Dvorský. Jeho usměvavé šibalské grimasy, stálé se divení něčemu, spolu s typicky sluhovskou, avšak v přírodě s trochu nemotornou chůzí a s obrany schopností mě přiváděli stále k velkým záchvatům smíchu. Vzpomenuli-si jen na scény kdy šel s nějakým košíčkem s jídlem a pitím za mladými na chatu, tedy než tam vůbec došel, a pak ta rána kterou dostal od pastičky v chatě, nebo stálé popíjení a schovávání koňaku který byl ve skřínce na zdi. To vše zahrál opravdu přesvědčivě a s osobitou elegancí. Jan Pivec, tentokrát v roli podvodníka Koláře takový prostor nedostal ale opět to bylo v rámci všech jeho možností, a výkon co do podoby to byl určitě velice solidní s jeho typicky mladým suverénně elegantním a sebevědomým vyjadřováním. Jedná se o takový starý milý film plný pevně stanovených zásad který neurazí ani nezklame. Navíc za krásnou letní přírodu s Posázaví a ze zámku Břežany dávám přeci jenom nakonec o hvězdičku víc než jsem původně plánoval. () (méně) (více)