VOD (1)
Obsahy(2)
Byla nejen královou milenkou, ale i rádkyní. A to jí Francie nemohla odpustit... Slavná markýza de Pompadour (1721–1764) pocházela z obchodnické měšťanské rodiny, i když se traduje, že jejím skutečným otcem byl finančník Le Normant de Tournehem, který se také postaral o její budoucnost, uvedl ji do společnosti a provdal za svého synovce Charlese-Guillauma dÉtiolles (1741). Ludvíka XV. potkala na svatbě jeho syna. Události nabraly rychlý spád a po rozluce manželství a přijetí mezi dvorní dámy, se stala oficiální milenkou krále Ludvíka XV., což trvalo až do roku 1751. Hned na počátku jejich vztahu jí král udělil titul markýza de Pompadour a takto vešla nejen do dějin Francie, ale i celého světa. I když pak už neudržovala s králem milenecký poměr, byla stále jeho důvěrnou přítelkyní až do své předčasné smrti. (Česká televize)
(více)Recenze (30)
Příběh, který je příjemný nejen vizuálně, ale i hudebně. U tohoto filmu se zabývat otázkou, zda všechno vylíčené historicky souhlasí, mi přijde zbytečné. Podle mého názoru je podstatné, že díky filmu dnes vím, že to byla nevšední žena, která se vymykala společenským stereotypům bez možnosti uplatnění vlastních snů. ()
Instantní kostka režijních i hereckých klišé, rozpuštěná ve dvou litrech vlažného přístupu - toť ryzí (nad)národně televizácká gastronomie současnosti, lehce stravitelná, lehce spláchnutelná - na jakékoli téma - historie nehistorie... Spíše tedy >poison< , rybka leklá v marně jedovatém vejvaru... :-/ - - - - - (Poprvé a zcela jistě naposled znuděně viděno 12. a 19.2.2011 na ČT1 coby (k)análu velmi levné kulturní kuchyně /navíc s rovnocenně plytkým a otravným čétédabingem/, hodnocení 164., komentář zde jako jebemnáctý - 19.2.2011) ()
Solidní profesionální práce, která neohromí, ale také nepřivede k zuřivosti. Tolik vytýkaná popisnost je v tomto případě na místě; co o té dámě vlastně víme? Že uměla více než být královskou milenkou; že některé její vlastnosti byly sporné; vynikat měla i duchem. To všechno ve filmu je, i když v druhé části režie i scénář poněkud ztrácejí dech. Budeme-li tuto životopisnou televizní kreaci srovnávat s tím, čím jsme dnes na obrazovkách den co den doslova bičováni, poctivé, divácky vděčné řemeslo tohoto dílka vynikne ještě více. ()
2/2 Romantizující životopis markýzy de Pompadour (1721–1764). Není to žádná pecka, ale pro připomenutí a základní orientaci bohatě postačuje. V užití reálů mají Frantíci vždycky výhodu u vlastních látek, to je samozřejmé. Hlavní problém tu představuje obsazení padesátnice Charlotte de Turckheim, která měla být jako Marie Leszczyńská jen o sedm let starší, než Ludvík XV., tady ale vypadala jako jeho matka. Naopak za zásadní klad považuju opětovné užití hudby z pompadourovské operety Leo Falla z roku 1922, která provází markýziny životopisy už celé století. Stejně tak tu bylo alespoň ve fragmentech zachyceno markýzino mecenášství, přátelství s encyklopedisty a její vlastní herecké ambice (v královském divadélku pro 14 lidí ve Versailles v letech 1747–1750). ()
Hodně příjemná záležitost. Na TV film se jedná o dílo se solidní výpravou. Člověk nemusí být nutně králem prostopášníkem aby se zamiloval do krásné Hélene de Fougerolles - Jeanne Poisson. Ludvík XV. byl skvěle ztvárněn Vincentem Perezem. Role mu perfektně sedla. Markýza de Pompadour je film o ženě, která jeden čas zásadně ovládala prostřednictvím krále vnitropolitické i ekonomické dějiny Francie, podporovala umění a vzdělanost (vydání Encyklopedie). Král některé její záliby (zejména tu poslední) nelibě nesl. - Snímek se drží historické linie, nikde neuhýbá, Robin Davis si nic nepřikrášluje. Interiéry, exteriéry, kostýmy vše krásně koresponduje se začátkem a s první polovinou osmnáctého století. Ať si to tu haní kdo chce, já film považuji za povedený a nenudil jsem se ani minutu. Kdo chce akci a napětí ať si pustí všechny díly Angeliky .-)! * * * * ()
Vcelku vydarený pohľad do čias vlády Ľudovíta XV. Autentické prostredie, pekné kostýmy a výprava, dosť dobré herecké výkony, ale to je asi všetko. Život a morálka, ktorá mi je cudzia a nevzbudzuje vo mne ani sympatie. Žiadny podobný film ma neoslní, pokiaľ je bez posolstva a neviem sa aspoň čiastočne stotožniť s konaním alebo pocitmi niektorej z postáv.. Alebo ma musí zaujať aspoň formálna stránka, či historická pravdivosť. To nebolo najhoršie, dávam aspoň dve hviezdičky. ()
V dobe syfilitidovej bolo úplne normálne, že sa z hovna stala celebrita a dnes z rýchlo kvasenej ludry robíme aj v TV filmoch osvietenú celebritu len preto, že vedela čítať. Intrigy na dvore sú pravdivé, jasné, že sa nechceli zmieriť s vplyvom rozhoďnožky takom veľkom, že ovládala skoro celú krajinu. Pritom kariéra na pohľadanie: nasadím parohy manželovi, ktorého som si ako nula zobrala len kvôli menu. Ale kráľovské meno je väčšie tak idem ďalej. Potom niekoľko pochybných potratov hnusnými prostriedkami (to tu ukázané nie je), no a potom s chatrným zdravím ledva po štyridsiatke prijímam posledné pomazanie, lebo však Pán na nebesiach celoživotným poskytovateľkám smilstva vždy odpustí. Nemám pre tuto madam žiadnu ľútosť, ani pochopenie a už vôbec nie niečo, čo by ju dávalo hore ako osobnosť. Ale na televízne pomery je to film celkom presný, hoci tých normálnych ukazuje ako závistlivé zrúdy, hoci boli len závistliví, a prostitútsku chamraď dáva za vzor. ()
Četl jsem několik životopisů markýzy de Pompadour i jiných osobností té doby, takže mám určitou představu, kterou tenhle film poměrně dobře naplnil. Musím ale dodat, že u většiny historických filmů posledních let postrádám napětí, spád, gradaci (které mi naopak přinášelo čtení knih). V každém případě ale jde o realistické ztvárnění nelehkého postavení královy milenky, která zdaleka nebyla tak všemocnou, jak se to většinou prezentuje (v tomto směru mě celkem vytáčí rádobyseriózní časopisy jako Epocha, History a podobně). Dalším plusem filmu je výborné herecké obsazení, zvláště charismatický Vincent Perez v roli Ludvíka XV. naprosto seděl. A i když mezi ním a Charlottou de Turckheim je stejný věkový rozdíl jako byl mezi králem a královnou Marií Leszczyńskou, ve filmu vypadají spíš jako matka se synem, čímž tvůrci lehce sympaticky zdůraznili argumentaci, proč král musel bejt kurevník. Ovšem kdysi populárního šviháka Venantina Venantiniho v roli cholerického krejčího jsem si uvědomil až dodatečně po nastudování informací k filmu. Kostýmy, výprava, všechno dobrý, k úplnému sednutí na zadek však přesto něco chybí. ()
Překrásný a výpravný historický film. Kdo četl knihu Massima Grillandiho "Madame de Pompadour " mi dá jistě za pravdu. Film se úžasně držel historických podrobností včetně fyzických předností historických osob a tedy výběr herců byl perfektní. Ludvík XV. ve své době prý nejkrásnější muž Evropy byl perfektně vybrán (Vincent PEREZ) a Madame Pompadour (Heléne de Fougerolles) přesně odpovídala nevšední kráse Jean Antoinette, která dobyla nejen tělesně, ale hlavně duševně srdce záletného krále Francie na dlouhých 20 let, což se žádné ženě před ní nepodařilo. Dvoudílný nádherný film, který, jak doufám snad někdy vyjde na DVD. P.S. Vůbec nechápu, jak někdo může klasifikovat tenhle film na "odpad" !! To chce klasifikovat sám sebe ? ()
Historický film 1) Příjemně zpracovaný v poklidu plynoucí vyvážený historický film chvílemi připomíná rozhlasovou hru s ilustračními živými obrazy._____ 2) Ve filmu je všechno, co bychom očekávali, že tam bude - pěkný vizuál, dobré herecké výkony, historická věrohodnost událostí i atmosféry. V tom je ovšem také největší slabina filmu. Vše je dobré - nic není vynikající. Film jsem viděl a za dva dny poté už mám problém vzpomenout si na některé detaily._____ 3) Zaujal mě 21letý Damien Jouillerot (dauphin) a smyslné rty 42letého Vincenta Pereze (Ludvík XV.). ()
Jeho srdce. Jeho pravá ruka. Lože, trůnu partnerka, žádná Popelka. Se vší pompou. Pudřenka, která svým mandlovým poprsím, paprsky v korzetu, v očích, rozpumpuje blesky. Ve fiží pánů, ve vějířích dam. Za markýzami a paravány. "U kulatého stolu," ve ctihodném společenském budoáru. ()
Čekala jsem, že půjde hlavně o dvorské intriky, ve kterých se brzo ztratím jako batole v záplavě spodniček, královské manýry a ženské vrtochy, to všechno v hezkých kulisách, napudrovaných parukách a načechraných róbách, ale ve skutečnosti je to ten příběh vlastně jen a „jen“ o lásce. Nevhodné, nepohodlné, skandální, nepožehnané, ale lásce, která přežila smrt, lži, nenávist, odsouzení, zklamání i různá nedorozumění. Výpravné, dlouhé, hezky obsazené, romantické. ()
Bída a nuda vládla s Ludvíčkem XV. v tomto filmu. Režie je jak ze sna, ze špatného sna. Robin Davis nedokáže budovat dobovou atmosféru a vystačí si jen s tehdejším oblečením a výpravou. Ale to, že král se má chovat jako král (to znamená dle ceremonie dvora a tu měli na francouzském dvoře hodně propracovanou) a že ta štětka by měla mýt neskutečné vnitřní kouzlo, je mu jedno. Celková věrohodnost je všem zde u prdele. A historici asi dostávají zánět mozku, když to všechno vidí. Kdyby to alespoň bylo schopně natočeno, ale na režisérské stoličce seděl asi ožralý mýval bez špetky talentu, protože Jeanne Poisson, markýza de Pompadour je prachbídně natočená (stačí si srovnat onen úvodní bál a první tanec krále s Jeanne/ první tanec Elizabeth Bennet a panem Darcym v Pýše a předsudku od Joe Wrighta-no a máte jasno o čem mluvím). A kamera je jak z mistrovského zoofilně-pedofilního porna, tam by za ní kameramana pochválili, ale u historické filmu by mu naplivali do ksichtu. Ale co bych to tu všechno rozpitvával. Snad stačí říci, že Jeanne Poisson, markýza de Pompadour je podprůměrným tv snímkem, kteroho zachránila výprava a dobře zvolený ,byť neustále opakující se, hudební doprovod. ()
Historici si asi rvali vlasy ale tvůrci si s tím hlavu moc nedělali. Žánrově by se film hodil do škatulky "Červená knihovna" tam se taky na detaily moc nekouká.Ale jinak nenáročné lehce plynoucí.Jen mi dělaly problém evidentní silikony některých hereček.Ten v té době opravdu neexistoval.Když teda se tvůrci pustili do historického tématu :-) .A chvílemi jsem taky měla dojem že Perez se při natáčení dobře bavil.Je to sympaťák.Dala jsem tři ale opravila na čtyři.Uvědomila jsem si že mě film opravdu bavil.Za málo peněz hodně (2 díly) muziky.U mě dobrý. ()
Austenová to není a byť mě postava Madamme Pompadour vždycky zajímala (ono moc těch žen v historii, které zamávaly světem a trochu rozvířily vzduch moc není), zde mne příliš nenadchla. Vlastně mě to nudilo. Škoda námětu, šlo to určitě zpracovat poutavěji. ()
Skvěle podaný příběh, dobře zahraný, pěkná výprava. Na tv film až moc dobré. dávám plný počet. ()
Historický príbeh o životopise Jeanne-Antoinette Poisson známej ako Madame de Pompadour sprevádzaný nádhernou hudbou , prekrásnymi kostýmami plus dobrý výber hercov. Nerozumiem tomu nízkemu hodnoteniu, pretože ma to veľmi zaujalo keďže sa zaujímam o históriu a toto bol krásny výpravný film o tejto výnimočnej žene ktorá sa zapísala do histórie nielen ako milenka kráľa Ľudovít XV , ale aj ako významná politička. Nie som náročný divák preto spokojnosť a 4*. ()
Musím se vám pro začátek svého komentáře k něčemu přiznat. I já jsem ještě před čtrnácti dny věděl o Markýze (Madame) de Pompadour pouze to, co o ní obsahuje všeobecný názor - že to byla královská kurva. Jenže teď, po zhlédnutí toho filmu, bych se s ní nejraději osobně setkal a do očí se jí omluvil. Ona to totiž nebyla žádná... no, však vy víte, ale chytrá, vzdělaná a pokroková žena, jejíž největší chybou byla láska k panovníkovi Francie. Byla to žena, která musela snášet neuvěřitelný psychický tlak z takřka každého koutku Versailles a která zde neměla žádnou trvalou oporu (tedy až na krále). Téměř po celý film jsem její statečnost obdivoval a scéna se psaním závěti mne až dojala. Ano, klidně se k tomu přiznám, dojalo mne to a zatím co se Ludvík XV. raději modlil v kapli, já jsem "stál" u její smrtelné postele a truchlil. Moc hezké, vážně, i když to není nijak akční, hodně se zde mluví a hlavně (jak jinak) intrikuje, já si z tohoto filmu něco odnesu a to by mělo být u historických filmů to nejdůležitější. Nakonec to však přeci jen nebude plný počet hvězdiček, protože mi po celou dobu něco chybělo. Nevím, jestli to mělo být znázornění také té horší stránky povahy Markýzy (každý přeci něco máme), více scén s učenci té doby nebo neustále se opakující ústřední melodie... Něco mi chybělo, ale zatím nevím co. Možná, že si přečtu nějakou knihu o jejím životě, tak na to přijdu! :) ()
Ano, viděla jsem lepší kusy, ne, film nenabízí nic převratného, přesto však... rozhodně stojí za zmínku kvalitně propracované kostýmy, hezké interiéry a slušné herecké výkony. Všeobecná historická nevědomost mne drtí a skutečnost, že průměrný občan naší republiky neví o Madam De Pompadour víc, než fakt, že byla milenkou krále (ti vzdělanější na dotaz "A jakého?" vypotí i odpověď "No, mysim francouzskýho, ne?"), je vskutku námětem k zamyšlení. Ač se nepovažuji za znalce, ba ani za fanouška Jeanne Poisson, je nepopiratelnou skutečností, že se jednalo o dámu vzdělanou, inteligentní a velmi schopnou a francouzský dvůr jí příznačně měl za zlé, že obsadila místo, na něž by dvořané rádi dosadili vlastní dcery, ergo kladívko závist vládne světem již od počátku věků. ()
Na televizní film je to velice propracované a hlavně výpravné. Sneslo by to určitě i velké plátno, ale tady by asi divák vyžadoval větší akci. Toto zpracování je nejen dobrým historickým zpracováním zlaté éry Madame de Pompadour, ale vyznívá to i jako její oslava. Královna zde oproti králi Ludvíku XV. vypadá málem jako jeho matka (hraje ji o 9 let starší herečka), ale ve skutečnosti byla královna také starší – o 7 let. A jejich syn, následník trůnu, ve filmu coby intrikán působí dokonale jako hajzlík k zašlapání do země. Na film se moc příjemně dívá a při délce 180 minut si milovníci historie dostatečně užijí kostýmů a francouzských zámeckých komnat, v čele s Versailles. ()
Reklama