Režie:
Hal AshbyScénář:
Colin HigginsKamera:
John A. AlonzoHrají:
Ruth Gordon, Bud Cort, Vivian Pickles, Cyril Cusack, Charles Tyner, Ellen Geer, Eric Christmas, G. Wood, Tom Skerritt, Hal Ashby, William Lucking, Ray K. Goman (více)Obsahy(1)
Život, láska a smrt v kultovním americkém filmu... Americký scenárista a režisér Colin Higgins (1941–1988) absolvoval filmovou fakultu Kalifornské univerzity (UCLA) scénářem, který nazval Harold a Maude. Dílo mladého autora zakoupila společnost Paramount, která ovšem nevyhověla Higginsově požadavku snímek také režírovat a angažovala přece jen o něco zkušenějšího Hala Ashbyho, jenž byl renomovaným střihačem (Oscar za V žáru noci) a měl už také za sebou první režijní zkušenost (Pan domácí, 1970). Křehký příběh zasmušilého mladíka Harolda (Bud Cort), který tráví většinu času na cizích pohřbech, a života plné osmdesátnice Maude (Ruth Gordonová) byl na hony vzdálen běžné hollywoodské představě o diváckém filmu, což se samozřejmě projevilo v jeho nedostatečném marketingu, když byl před Vánoci 1971 uveden do kin. Film divácky propadl a příliš vlídně se k němu nezachovala ani odborná kritika, která ho většinou nepochopila. Např. recenzent známého týdeníku Variety ho označil za nevkusnou komedii a svůj článek zahájil slovy: „Harold a Maude má v sobě rozvernost hořícího sirotčince.“ Žánrově těžko zařaditelný snímek, který osciluje mezi černou komedií, sociální satirou a milostným příběhem, si své diváky našel až s časovým odstupem díky jevištní dramatizaci (která se hrála i u nás) a uvedení v televizi. Režisér Hal Ashby (1929–1988), jehož počtem nepříliš rozsáhlé dílo (dvanáct filmů pro kina a jeden pro televizi) obsahuje takové klenoty jako Poslední eskorta (1973), Šampón (1975), Cesta ke slávě (1976), Návrat domů (1978) nebo Byl jsem při tom (1979), do titulních rolí obsadil Buda Corta (představitel titulního hrdiny z Altmanova Brewstera McClouda) a Ruth Gordonovou (laureátka Oscara za vedlejší roli sousedky v Polanského hororu Rosemary má děťátko), kteří podávají životní herecké výkony. Film, který vznikal pod zřetelným vlivem bouřlivých dobových událostí (vietnamská válka, masakr na univerzitě Kent State), v sobě obsahuje značný odpor vůči autoritám, zejména těm v uniformě (postavy strýčka–vojáka či policisty na motorce), a stejně jako např. Bezstarostná jízda je především příběhem o svobodě. Atmosféru snímku působivě dokreslují písně Cata Stevense. (Česká televize)
(více)Recenze (378)
Vynikající Maude (Ruth Gordon), pěkné hity přelomu 60. a 70. let, občas i skoro slzy, pár skvělých fórů, nabito energií a láskou, životem (i umíráním)... To je nesmrtelný film. Nedá se jinak než 100%. ()
Harold tráví čas na pohřbech, u demolic domů a jediná jeho zábava a taky truc matce je inscenování vlastních sebevražd. Jednoho dne se - na pohřbu - seznámí s osmdesátiletou Maude, která je naopak života plná a aniž by ho poučovala a moralizovala, jak to s chutí dělá jeho matka, strýc zelený mozek a psychiatr, nakazí ho silou Eboly životem. Nic pro ni není tabu - pózuje sochaři, tančí, sbírá věci s příběhy, krade (vlastně ne - bere si u chodníku !) auta .... prostě dělá si co chce, protože život je na stání na stopce moc krátký. Nádherná záležitost, která mě jen utvrdila v pocitu, že věk není omezující veličina .... ve štěstí. ()
Delikatesa. Nemám rád hřejivé filmy, které poučí o tom, že lidská jinakost je hrozně roztomilá. Ale Harold a Maude jsou nejen excentrickým párem, ale i neodolatelně excentrickým filmem (jak říkal ve Varech seňor Bart). Nelze jim odolat právě proto že nelepí. ()
NFR 1997 ()
„Řekl jsem si, že být mrtvý mě baví.“ – „Chápu. To baví spoustu lidí. Ale nejsou mrtví. Jen si netroufají žít.“____ Je to tak. Na věku fakt nezáleží. Někteří osmdesátiletí mají tolik životního elánu, že strčí do kapsy i mnohé dvacetileté. Harold byl sympaťák každým coulem, Maude mě svým životním optimismem převálcovala, když stárnout a umírat, tak aspoň s grácií. Příjemný, vtipný a dojemný zážitek. ()
"Harold a Maude je legrační asi jako hořící sirotčinec" (copyright: nejmenovaný dobový kritik) Pozitivní film o umírání a neodvratnosti smrti, skvěle dynamizovaný soundtrackem Cata Stevense, kontrastním ústředním párem a Haroldovými inscenovanými sebevraždami. Jen málo děl, která tak pregnantně vystihují určitou éru, zůstává i po letech stejně živými jako Harold a Maude, oslava různorodosti, svobody a autenticity, která neplýtvá záběry ani slovy. Nádherně podvratná alternativa k veskrze konzervativní Love Story (rovněž od Paramountu). 85% Zajímavé komentáře: Oskar, jahol ()
Poprve jsem viděl v roce 2006 a ze začátku se mi film líbil hlavně proto, že ty deprese mi byli hodně blízké, teď se při každém shlédnutí skvěle bavím ()
Zajímavá konfrontace dvou zcela odlišných lidí, kteří k sobě naleznou cestu i přes značný věkový rozdíl. Výborné herecké výkony obou hlavních představitelů. Každopádně velmi nevšední podívaná. ()
Rozkošně absurdní film s vynikajícím soundtrackem a hlavními hrdiny, které nelze nemilovat. Málokdy se mi stane, aby mě film uchvátil už během úvodní scény, ale Harold je z těch postav, které umí zažehnout jiskru jediným pohledem. Jeho slabost pro sebevraždy, demolice a pohřebáky je odzbrojující, stejně jako koníčky jeho nové kamarádky Maude. Energická stařenka ráda zkoumá jízdní vlastnosti cizích aut, zkouší nové věci a umí se vymluvit z jakéhokoliv průšvihu. Když se ti dva setkají, svět přestane být šedivý, na obzoru se objeví duha a půl druhé hodinky uteče tak rychle, že ani nestihnete mrknout. "Stojím nohama na zemi, ale má hlava se dotýká hvězd". Takhle příjemné filmy by měly být k dostání na předpis. Aby je člověk příliš rychle nevykoukal. :) ()
Scénář: Colin Higgins .. Harold je komplikovaný chlapec s absurdní zálibou jak vzdorovat své matce a předvádět se, zejména jako zabitý. Maude je excentrická důchodkyně, užívající si podzim života plnými doušky. Oba toho mají, i přes zdánlivě propastnou věkovou bariéru, hodně společného. Usměvavý snímek, který však neběží na své možné komediální maximum, ale kdo má rád bizarní situace, určitě si pošmákne. Strýček Voják je nejlepší vedlejší postava.. 70%. ()
Harold je fascinován prozkoumáváním možností, jak být vyškrtnut z evidence živých. A kromě toho se vyžívá ve všech podobách zmaru (pohřby, demolice). Jeho mládí, samo o sobě, není vůbec předpokladem pro štěstí, protože „ být mrtvý ho baví“. Naopak Maud je okouzlující i když hodně odkvetlá „slunečnice“, která žije naplno a kterou těší každé nadechnutí, každá maličkost, každý přestupek „mám ráda pestrost, nové zážitky“. Film je úchvatným sledem absurdních situací a krásné hudby „Trouble, oh trouble set me free. I have seen your face And it's too much, too much for me. Trouble, oh trouble can't you see You're eating my heart away And there's nothing much left of me..“ ()
Překrásný filmový důkaz, že láska kvete v každém věku. ()
U těch fingovaných sebevražd jsem se fakt smál nahlas. Harold mi hrozně připomínal Wendesday z Addamsovy rodiny. Nejlepší ale je, že tam není absurdní postava jen Harold, ale v podstatě všichni kromě těch nápadnic ze seznamky. Skvělej byl taky jeho bezrukej strejda mariňák. A díky skvělé oldies hudbě je to fakt příjemná podívaná. ()
Až příliš absurdní. Ovšem výborné písně Cata Stevense. ()
Harold: You hop in any car you want and just drive off? Maude: Well, not any car - I like to keep a variety. I'm always looking for the new experience...Není to smutné, že ze všech filmů, které jsem letos ve Varech viděla, mě nejvíce okouzlil bláznivý žánrový chameleon Harold and Maude z roku 1971, kdy i mí rodiče byli malými dětmi?:) Není. Příběh dvacetiletého Romea a jeho osmdesátileté Julie je jako nádoba s živou vodou, ve které je místo minerálů bizarní humor, originální romantika, šílené nápady a svěží optimismus v tom správném poměru, karlovarské prameny neměly ani tu nejmenší šanci... :) Vyplatilo se hodinu se mačkat v davu a vychutnat si na velkém plátně Haroldovy sebevraždy, Maudino drandění ve vypůjčených kárách, jejich živelné řádění a nakonec aplaudovat hlavnímu představiteli na pódiu... ()
Spouští se titulky, hraje nezapomenutelná hudba a mně se chce žít, chce se mi zpívat a chce se mi dělat všechno, co mě napadne a všechno, co jsem v životě nedělal včetně přesazování stromků nebo hraní na benjo, protože to všechno mi teď přijde neodolatelné, sladké a směrodatné. Ashby navíc geniálně rozděluje emoce do dvou zcela odlišných, ale významově stejně silných linií. V domě, kde se odehrávají neodolatelné sebevražedné pokusy a názorové konflikty s matkou divák neví, kdy se přestat smát, zatímco když je Harold s Maude, dostal jsem kromě smíchu i melancholickou a velmi silnou romantiku, která je ve své věrohodnosti o to naléhavější. A ve chvíli, kdy titulky pokračují a já téměř nevidím skrz slzy, které jsou důsledkem všech možných emocí, přichází na pódium o 35 let starší Harold - Bud Cort - a já vím, že na tuhle chvíli nikdy nezapomenu. ()
Harold se jako asi každý teenager zaobírá posledními věcmi člověka, inscenuje rozmanité formy sebevražd a chodí na pohřby lidí, které neznal. Maude se jako asi ne každá stařenka snaží vyždímat ze života poslední kapky legrace, sbírá vůně, vytváří podivné skulptury, krade auta a... chodí na pohřby lidí, které neznala. Jeden odmítá život, jaký mu nalinkovala afektovaná matka, druhá využívá toho, že jí už nikdo nic takového udělat nemůže. Ti dva mají cosi společného... Tehdejšímu americkému publiku se to ovšem nezdálo, film vzbudil značné pohoršení a hysterii. Teprve po letech se stal součástí zlatého fondu. To se tak někdy stává, že film předběhne dobu... 80 % ()
Jeden z 500 největších filmů všech dob časopisu Empire. ()
Šedesátiletý věkový rozdíl mezi milenci není, v době upřímné lásky k penězům, žádnou mimořádnou záležitostí. Pokud jsou však finance na straně muže a věkový náskok na straně ženy, tak se jedná o značně neobvyklou situaci, ze které nepříliš úspěšný sebevrah Harold s obstarožní zlodějkou aut Maude dokázali vytěžit nekompromisně pozitivní zážitek. ()
Krásný (ale ne líbivý), černohumorný, optimistický a odvážný film, který nepodceňuje svého diváka a naplňuje ho chutí žít. Zkrátka pecka. ()
Reklama