Obsahy(1)
Tragikomický příběh stařenky Tusji, která ve svém pokročilém věku zůstane bez opory svých nejbližších. Poté, co odkáže dům vnukům, je odvezena k sestře Anně, kde však najde azyl jen do chvíle, než si Anna zlomí krček. Problémy s nalezením nového domova se bezprizorné Tusje vracejí. Ve výstižných zkratkách sledujeme portréty jejích příbuzných, z nichž jeden je povaleč a opilec, druhý bezohledný zbohatlík. Jistou naději slibuje neteř Líza, která pracuje v Moskvě jako úspěšná novinářka, ale i pro ni by stařenka byla zátěží. Tusja se nastěhuje k vnukovi, kterého poznamenala válka v Čečensku a sám je v nesnázích. Jeho dcera Olja ztratila při výbuchu řeč. Ještě než hrdinka odejde do mrazivé noci, uskuteční zázrak, který celé vyprávění z posttotalitního Ruska posouvá k žánru pohádky. Režisérka filmu nezastírá, že film natočila z potřeby osobního pokání. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (67)
Další výborný ruský film, který bych však v žádném případě nenazval tragikomedií (viz MFF Karlovy Vary). Jde o smutné drama všedního života. A opět, neobyčejně zajímavý průhled do ruské společnosti 90.let, nejprve na venkov (kde jako by se zastavila naše vesnice v 50.letech) a poté i v městě "Nových Rusů". Film, který jde na hlubinu, který tne do živého v mezilidských vztazích. Úloha sebeobětující se a milující ženy, z níž se stala "babusja", kterou nikdo nechce...Ne náhodou je tvůrcem tohoto empatického pohledu žena. ()
Křišťálový glóbus - výběr ()
Moc hezký, smutný a citlivě natočený příběh jedné staré babičky, která na sklonku života stěží hledá oporu u svých nejbližších. Babiččiny trable dojímají a navíc film celkem působivě naťukává reálie nelehkého života v Rusku, se všemi jeho propastnými sociálními rozdíly a životní skepsí. Co mimo zdařilého scenáře rozhodně potěší, jsou velmi kvalitní herecké výkony všech zúčastněných, včetně naturščiků, kteří působí velmi přirozeně. Tenhle nenápadný, ale o to více silný film, mně chytil za srdce a to mi k plnému bodovému ohodnocení bohatě stačí. ()
Tenhle portrét současné matičky Rusi, opřený o pasivní figuru opuštěné a nechtěné staré ženy, je neskutečný emocionální očistec. Babusja symbolizuje staré Rusko, pospolitost rodiny, zvláštní melancholii a typickou vnitřní tragiku svého národa, filmem doslova proplouvá jako trpitelské zrcadlo paradoxního světa kolem, pevný bod smutku a rezignace, ale zároveň lásky a obětování ve světě, který se topí v morálním blátě a je zjizvený nekončící válkou. "Co je to ten nový Rus?" Babusja nemusí říkat mnoho, všechna tragika její postavy i její rodiny (až learovsky bezvýchodná) se nejlépe vyjeví jednotlivými situacemi, přičemž není nutno tahat diváka za vemeno a ždímat z něj slzy či smích (přesto / právě proto se u mě obojí dostavilo). Ten film si prostě plyně poklidně, zesmutněle jako ruská zima a svým vyznění mě dopravil kamsi na emocionální Sibiř. Možná je v duši ruský, ale svým poselstvím zdaleka přesahuje jakékoli státní hranice. Úspornými tahy vyřezaný majstrštyk, doprovázený čarokrásnou hudební kulisou. ()
Čím dále na Východ, tím méně rozumu, tím více citu. Čím to asi bude, že tragikomedie a Rusko se stávají stále více synonymy? ()
Z některých lidí vyrostou nevděčné bezcitné svině, žijící si jako prasata v žitě - jiní mají srdce na dlani a jejich osud je krutě těžký. Takový už je život. Ona se pro rodinu rozdala, rodina jí však její lásku vrací podivným způsobem. . . . . Babuša a její klidný a vyrovnaný pohled chytne za srdce, stejně jako celý tento, možná trochu naivně působící, avšak veskrze lidský film. ()
Krutý film, který nelacině dojme. Jednoduchý a dobře známý motiv je tu minimalisticky doveden k dokonalosti. Zamýšlené emoce nešlo zobrazit lépe. ()
Smutnomilé, ľudské! Babička je asi najzlatšia filmová postavička akú som kedy vo filme videl. Pomerne jednoduchý príbeh, na spôsob ktorého by sa v Rusku dali točiť podobných tony. Čo je však zaujímavé, práve tou jednoduchosťou a spôsobom podanie film zaujme. Veľmi nadsázkovo poučná sociálna dráma, ktorá svoj hlboký odkaz podáva neskutočne realisticky. A čo je smutné, bežne sa toto stáva kdekoľvek na svete. 100%. ()
.............Zajímavý snímek, který není v úvodu nijak označen a zároveň chybí i jména herců. Zajímavý filmový dokument, který nám je tak všem blízký, neboť nespočet takových vřelých, lidských a skutečných příběhů nám již delší dobu předkládá náš mistr nade vše, Jan Špáta............. ()
Já nevím co říct ... dostalo mě to, prostě tak nějak úplně na kolena. Na samotném konci se mi z očí rozkoulely slzy jako hrachy a nešly zastavit. Cítila jsem se tak smutně a bylo mi líto starého člověka, kterého si vlastní příbuzní přehazovali jako horký, z popela vytažený, upečený, plesnivý brambor! :( Ti co mají všechno, nepomohou a ten co má nejmíň, by se rozdal. Velice dobře zahrané o současném životě v matičce Rusi, kdy rozdíl mezi bohatstvím a chudobou je skutečně propastný. Záběry ruského venkova a tvrdý život jeho obyvatel mě připoutal spolu s překrásnými folklorními písněmi. Jinak smutné, opravdu smutné ... (Challenge tour 2015) ()
"A to je čo?".., to sú domy nových Rusov...Takých ako my?"...Nie, to nie je príbeh o ruských zbohatlíkoch, toto je dosť krutý príbeh, ktorý by kľudne mohol byť aj o tvojej "bábuške". Film ma chytil od prvej minúty a nepustil až do samého záveru, dokonca som zhltol aj záverečné titulky so skvelou ruskou a smutnou piesňou. Obsadenie je perfektné a bábuška je tak sympatická , že by ju prichýlil takmer každý (len vlastná rodina nie...). Nenávidím ruskú politiku, ale milujem ruský národ a tento film je tak ruský, ako len môže byť. V prvej polovici filmu sa nájde miesto aj pre humor, hlavne v spojení s alkoholom, no neskôr sa film nesie v čoraz smutnejšom tóne, až príde záver a scéna s posledným jablkom, kde bábuška povie: "Dasvidania Olinka...", kde už mi zovrelo hrdlo. Aj u nás sa zvykne hovoriť, že za dobré nič dobré nečakaj, ale tu to tvorcovia priviedli až na hranu. Babusja?...100%! ()
Málokterý film mě tak rozesmutnil jako tento. Je to velmi citlivé a závažné upozornění na problémy, které jistě nemají jen ruské "babky". Nevděk, sobectví, stáří. Bohužel až příliš ze života. ()
Niet čo dodať. Ukážková plejáda a exhibícia ľudského hnusu a odpadu, alebo ako sa vraví - za dobrotu na žobrotu. Ono je veľmi ľahké len brať, no pravý charakter človeka sa ukáže, až keď má niečo dať, nezištne a od srdca. V tomto filme veľa dobrých ľudí veru nenájdete. Preto mi aj ten rozprávkový koniec z pohľadu babičky náramne zapasoval. 85/100 ()
Pláču smíchem, směju se slzami, běží závěrečné titulky Babičky (společně s rarohem nepřijímám název Babka), mám stažené hrdlo a vůbec nechápu, jak tenhle jednoduchý film ve mě dokázal vyvolat takové množství emocí. ()
Poslední půlhodina byla opravdu velmi silná a tragická, za což z velké části mohou také procítěné herecké výkony hlavních protagonistů. První část filmu se mi zdála naopak zase docela vtipná (opravdu jsem se málem podělal smíchy, když chtěl "ďáblem posedlý" Víťa zakopat celou tu budovu s lopatou :D :D ). Celkově film poskytnul náhled do života a poměrů v Rusku a varuje před odlidštěním, které se stále více rozmáhá (jenže co s tím?). Snímek se mi hodně líbil a až na pár slabších míst snad neměl chybku 9/10 ()
Velice silný film, jehož vyprávění nikam nepospíchá a je typickou ukázkou ruské melancholie. Herci jsou výjimečně přesvědčiví a mrazivý příběh by se mohl odehrávat prakticky kdekoliv. Je to smutné, ale je to tak. ()
Obyčejný smutný lidský příběh, který by se mohl odehrát kdekoliv a kdykoliv. Tenhle se náhodou odehrává v Rusku a tak poznáme, že duše ruského člověka, ač se zdá na první pohled složitější ( nebo jednodušší, to nechť si každý vybere sám), tak z mého druhého pohledu je stejná jako tvoje , tamtoho i moje, milujeme se a sereme na sebe všichni stejně. V Babce se kapičku víc sere na bližního svého, ale ne jinak než tomu běžně bývá. Přes všechny ty hořké poznatky na Vás na konci dýchne cosi optimistického a já sám nevím vlastně co, i když ta babička trošku připomíná Terezii Brzkovou z Byl jednou jeden král, tak možná budete vědět ... ()
:( - tento smile vyjadruje asi najlepsie moje aktualne pocity. pre citlivejsie povahy srdcetrhajuci zazitok, na jednej strane krasna cista pravdiva filmarcina, na strane druhej takmer nevydrzatelne citove vydieranie, v oboch pripadoch je to vsak silno pozitivna hodnota. babuska je jedna krasna rokmi poznacena postava, ktora aj napriek tomu, ze svojim najblizsim rozdala co len mohla neostala jej ani ta najzakladnejsia zivotna potreba - strecha nad hlavou. okrem tejto zalezitosti je divak svedkom vizualnych kras prostej dediny, kamera ponuka jeden zazitok za druhym. tazko nieco dodat, babuskine smutne oci hovoria za vsetko. ()
V podstate sa pár dobrých ľudí našlo v tej rodine plnej nevďačných ľudí. Paradoxne tí, ktorí boli na tom najhoršie, boli najviac ochotní. Veľmi skutočný a naozaj smutný film o jednej milej ruskej babičke a jej rodine. ()
44th KARLOVY VARY INTERNATIONAL FILM FESTIVAL 2009 - Asi i trochu z respektu ohodnotím takto, jinak absolutně obyčejná věc... - 65% ()
Reklama