Režie:
Francis Ford CoppolaScénář:
James V. HartKamera:
Michael BallhausHudba:
Wojciech KilarHrají:
Gary Oldman, Winona Ryder, Anthony Hopkins, Keanu Reeves, Richard E. Grant, Cary Elwes, Billy Campbell, Sadie Frost, Tom Waits, Monica Bellucci (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Oscarový režisér Francis Ford Coppola natočil remake klasického děsivého příběhu o neuvěřitelně svůdném transylvánském princi (Gary Oldman), který se vydává z východní Evropy do Londýna 19. století, aby zde hledal lidskou lásku. Po staletích strávených o samotě v chátrajícím zámku je Drákula posedlý spalující touhou, která jej přiměje vystoupit z ústraní. Když charismatický Drákula potká mladou ženu Mínu (Winona Ryderová), která je odrazem jeho dávno ztracené lásky, oba se vrhnou do víru romantické vášně a hrůzy. Díky “iluzorním” speciálním efektům a mimořádnému hereckému obsazení se Coppolovi podařilo vytvořit svěží a provokativní pojetí upírského příběhu, v němž se až nezvykle věrně drží Stokerovy předlohy. (Cinemax)
(více)Recenze (864)
Referenčná ukážka víťazstva formy nad obsahom. Francis Ford Coppola akoby sa snažil čo najdôveryhodnejšie a najefektívnejšie preniesť Stokerove fantázie do sugestívnych filmových obrazov, ale zabúdal pri tom na postavy a samotný príbeh. Po vizuálnej a hudobnej stránke je film úchvatný. Výprava, kostýmy, kameramanská hra s tieňmi, jednotlivé surrealistické výjavy, to všetko je v perfektnej harmónii s unikátnou hudbou Wojciecha Kilara. A ten casting! Keanu Reeves ako elegantný Jonathan, Winona Ryder ako krehká Mina, Anthony Hopkins ako démonický Van Helsing, Tom Waits ako "hmyzofil" Renfield a hlavne Gary Oldman ako odpudivý, ale hypnotizujúci gróf Dracula, tí všetci akoby sa pre tieto role narodili. Ale nech to všetko vizerá a znie akokoľvek úchvatne, príbeh postráda srdce príbehu, ducha, ktorý by ma napriek znalosti látky dokázal na dve hodiny vtiahnuť do deja a nedať mi vydýchnuť. Dracula je gotický horor podľa klasickej predlohy, pri ktorom by ma nevyrušovalo žuvanie popcornu. Čo by napríklad pri Herzogovom Nosferatovi nepripadalo v úvahu. ()
Oscar 3 : Kostýmy, Střih zvukových efektů, Masky + 1 nominace: Výprava ()
Přehnaně stylizované kulisy mají šmrnc a dodávají filmu působivou atmosféru. Gary Oldman snad nemůže zklamat, jeho rozpolcený Dracula vzbuzuje hrůzu i lítost a navíc umí rajcovně olizovat nože :o)) Myslím že filmu jenom prospělo uchopení draculovské legendy jiným směrem, tj. udělat z Draculy tvora, který je krvelačným tvorem a zároveň milující osobou. Bohužel tento Coppolův přístup má pramálo společně s knižní předlohou. ()
Nejlepší zpracování Draculy, které jsem měla možnost vidět. Pan Coppola dokázal najít správné herce a vytvořit tu opravdovou atmosféru. Podporují ho v tom navíc skvělá kamera, výborná hudba Wojciecha Kilara, pěkné kulisy a kostýmy, ... Opravdu povedený film. ()
Tak tohle je (pro mě) naprostá modla všech filmů o upírech, a neříkám to jenom proto, že od stříbrných šperků se mi dělá vyrážka:) Od hudby přes výpravu a kameru (Draculův stín...) až po skvělé herecké výkony je tenhle kus dokonalý. Gary Oldman a Anthony Hopkins spolu s Winonou Ryder tvoří naprosto, ale naprosto špičkové obsazení. Tím nějak nesnižuji výkon zbytku ansámblu, protože jak říká okřídlené úsloví, není malých rolí, pouze malých herců. Coppola podává příběh tak precizní formou, že ve chvíli, kdy duše prince Vlada dojde pokoje, jsem i já uronil slzu... jednoduše mistrovské dílo, dokonce si troufám říci, že svojí romantickou rovinou předstihující brilantní, avšak "pouze" suše horrorovou knižní předlohu, kterou jsem měl to potěšení si vychutnat v originále... PS: Love Song For A Vampire je skvost hudební historie. Možná bych to pro zjednodušení mohl postavit takhle - hlas Annie Lennox je skvost hudební historie;) ()
Znásilnění předlohy. Z přemýšlivého Arthura je úchylný podivín, ze živelné Lucy pomalu nadržená děvka, ze ctnostné Miny je nevěrná puberťačka a chladně racionální Drákula se chová jako nebezpečný maniak již od prvních minut (scéna, kdy tasí meč na krk Jonathana je přinejmenším divná). Van Helsing v knize budí respekt a úctu, ve filmu vypadá jako posedlý starý blázen a naprosto postrádá nonšalantní nádech své předlohy (těží pouze ze samotného Hopkinse). Tyto podivné postavy, které mi moc neseděly již před přečtením knihy (takové malé muzeum kuriozit), jsou tedy pouhou exhibicí samotného filmového díla a nikoli knižní předlohy. Často jsou ve filmu hrátky se stínem, který však v předloze Drákula nehází a též se zapomnělo (až na závěr) na hostii, jednu z nejdůležitějších částí protiupířího arzenálu. Děj se často odklání od předlohy (úvod, uvěznění Jonathana) a v některých momentech jsem nabyl dojmu, že snad sleduji úplně jiný příběh. Především "románek" Miny a Drákuly je trpkým poupravením děje. Fakt, že jde o pouhý výplod samotného filmu, by zas tolik nevadilo, ale tyto scény značně podkopávají jednu ze základních myšlenek knihy a sice absolutní věrnost tomu, koho milujeme (tento klíčový prvek knihy je vůbec ve filmu celkem často opomíjen a díky tomu není tak úplně jasné, proč některé postavy jednají jak jednají). To, kde se film a kniha rozcházejí, by vydalo na esej o několika stránkách a z některých zdejších komentářů jsem nabyl dojmu, že řada lidí, kteří zde hodnotí jako "věrné předloze", buď nikdy předlohu nečetli a nebo si z ní už naprosto nic nepamatují. Ale abych nekřivdil, několik scén je úchvatným převedením knihy, je jich však pomálu. Ve výsledku je každopádně Drákula F. F. Coppoly "pouhým" solidním gotickým hororem a především pak těžce nezvládnutou adaptací, u které by možná i šlo akceptovat změny v ději, kdyby ovšem v úvodu filmu nebylo hrdě proneseno Bram Stoker's Dracula... ()
Ať si je F.F.Coppola obdivovaný jak chce, ale hororovému žánru nerozumí. Jeho Dracula působí spíš jako nějaké zastydlá fantasy a přehlídka postav - karikatur, na které se mi opravdu líbil snad jen vzhled Draculova hradu. A to je trochu málo. ()
Snaží se to o věrný přepis knihy a vcelku se to daří ()
Děkuji pane Coppolo, že jste dokázal natočit Draculu tak, jak asi nikdo před Vámi. Byl jsem zcela vtažen do děje. Gary Oldman byl mysteriózní a charismatický a podmanivý. Winona Ryder byla okouzlující a roztomilá a svůdná. Atmosféra byla ohromující a zdrcující zároveň. Závěrečná vhodně načasovaná píseň od Annie Lennox "Love Song For A Vampire" mě ještě dneska (ano, i po 10 letech) budí ze spaní. Nebo mě snad budí nějaké divné píchání a svědění na krku? Teď vážně nevím, ale stejně ještě jednou děkuji. ()
Francis Ford Coppola si na začátku devadesátých let udělal velice zajímavý pohled na hraběte Drákulu v čele s předními americkými a britskými herci. Musím říct, že mě film dokázal vcelku rychle upoutat. Vlkodlačí znásilnění třeba mělo koule, ale ve výsledku tenhle film obsahuje absolutně všechny prvky filmu, který by někdo jinej mohl nazvat brakem. Jasně, že úmyslně. O to zajímavější to je, ale o to víc mě mrzí, že tenhle film není čistý fantasy, ale spíš jenom parodie na fantasy. Všechno je to totiž až moc absurdní. Vlastně to není film, na který by se dalo dívat jen tak. Místy jsem dokonce přemýšlel, zdali je to vůbec film, na který by se dalo dívat. ()
║Rozpočet $40miliónov║Tržby USA $82,522,790║Tržby Celosvetovo $215,862,692 ║ /85%/ ()
Po formální stránce vyvážený mix moderní filmařiny a starého kulisové stylu. Po stránce obsahové přeci jen trochu slabší, ale jakožto fanoušek vampírských filmů kvituji Coppolův příklon na stranu hraběte Draculy a zdůraznění romantické linie celého příběhu. Spíš než monstrum je tedy Dracula prokletý rebel, bojující s boží mocí a vedený hlasem lásky víc než hlasem krve. Pro někoho možná kacířské, ale mně se takový romantizující pohled na Stokerův příběh líbí. Navíc se mi velmi zamlouvá Gary Oldman, a to jak v roli věkem prožraného starce, tak v roli uhrančivého gentlemana. Holt spíše než horror je to taková "gothic romance", spíš než portrét děsivého monstra je to zlidštění pana hraběte ze Sedmihradska... ()
Dokonale až divadelní kulisy. Miniaturní lokomotiva projíždějící krajinou. Hravé stíny Draculy. Dokonalý Dracula. Nevinná Winona Ryder. Mladičky Keanu Reeves. Herecký učitel Anthony Hopkins a další v naprosto úžasně vybroušené adaptaci, která se snaží, o co nejvěrnější atmosféru a zobrazení knižního světa. V tomto filmu je něco magického co nutí se diváka nesmát, když vidí až nečekaně "špatné" efekty, kterou jsou však záměrné. Musím se chvílemi smát, když někdo tento film shlédne a nelíbí se mu a pak si přečte knihu zjistí kde jsou rozdíly a nelíbí se mu ani kniha. Je naprosto zcestné požadovat adaptaci knihy, která je vedena jako korespondence mezi několika lidmi. Divák není zvědavý na Ninu, která otevře dopis od svého milovaného a začne číst řádky o jeho práci pro Draculu. Divák chce vidět co nejvíce děje odehrávat se v reálném čase a chce, aby ho děj pohltil a to s některými prvky v knize opravdu nelze. Dracula od Coppoly těží z několika fiktivních pravd, které po mnoha adaptacích vznikly. Mezi ně patří charaktery postav, které jsou měněny a některé události se časem naprosto vynechali, tudíž vytahuje ze zbytků Draculy to nejlepší a spojuje to s nejlepšími herci, které mohl sehnat. Za to mu děkuji a film mám velmi rád jako takovou přímo divadelní pohádku. ()
Vyborny Gary Oldman ve vybornem zpracovani kultovniho pribehu. Skoda, ze vsechny horory nemaji alespon polovicni atmosferu jako tento. ()
Coppolova adaptace klasického Stokerova románu vyniká především ve dvou rovinách - na tomhle snímku upoutá to, že jeho vizuální stránka je skutečně skvostná (Coppolovo estetické vnímání je vybroušené a dává svému filmu podobu temného, gotického obrazu) a navíc je natočen postaru, kulisově, tak jak se horrory točily kdysi. Na jednu stranu je Dracula poctou všem klasickým expresionistickým hororům, na druhou se však posunuje ve fúzi moderních filmařských technik a progresivních filmových přístupů (především scény z Londýna, zrychlený příchod bestie k vile viděný subjektivní kamerou...) s klasickým expresivním komponováním scén k postmodernímu tvaru. Výrazný je i významový posun díla, především pak interpretace hlavní postavy, hraběte Draculy. Pakliže je fixován na svou původní lokaci, do Transylvánie, je Dracula stále především zplozencem pekla, bytostí temnou a ryze negativní a nebezpečnou (byť se zajímavou sexuální motivací), vydá-li se ale na cestu, pryč ze své domoviny, přichází šokující schizofrenie - v noci stále fixován na hlínu své země, jež si veze sebou dobře ukrytou v truhlách, zůstává onou bytostí temna a zla, ve dne však v ulicích Londýna prochází metamorfovaný Dracula coby charismatický až uhrančivý mladý muž přitažlivý pro druhé pohlaví!!! Dokonce se v jakési romantizující poloze příběhu začne dvořit živé ženě a hledá v této osobě paralelu se svojí dávno mrtvou láskou. Tahle romantická reflexe Draculy zapadá ale přesně do Coppolova gotického vidění původního literárního textu. Dracula je jakýsi romantický rozervanec a svoje prokletí prezentuje jako psychická muka. Jeho objekt lásky (skvělá a typově přesná Winona Ryder) mu slouží jako možnost vymanit se z prokletí svého osudu - přestat být nemrtvým. Je paradoxní, že v souboji Draculy s profesorem Van Helsingem fandím jako divák Draculovi, tedy v původním významu straně temna... Coppolův Dracula je zajímavý postmoderní filmový tvar, ale hlavně úžasný a krásný film. Komplexně velký film! ()
Coppola jednoduše nedokáže natočit špatný, dokonce ani průměrný film. Tenhle snímek možná na Coppolu nezvykle spadá spíše do kategorie l'art pour l'art filmů, ale to u dobrého hororu nikdy nemůže škodit. ()
Výtečné, některé scény mi braly dech (berte doslovně). Vzhledem, že vlastně tak 90% filmu je naprosto přesně podle knihy nechápu tu tragickou love story mezi Draculou a Minou Harkerovou, prostě se mi to zdálo absolutně zbytečné. Coppola se režie zhostil s bravurou sobě vlastní, většina scén jsou opravdové vizuální bonbónky a scéna večeře na Draculově hradě dokonce odkazuje, stejně jako přízvuk Garyho Oldmana, k Brovningově verzi s Belou Lugosim "I don't drink...vine." Opravdu skvělý film a nebýt těch pár (ale velice podstatných) odchylek od knížky bylo by to dílo dokonalé. ()
Líbí se mi to. Je to zajímavý snímek se slušnou atmosférou a působivými bizarními kulisami, které působí trochu uměle ( možná spíše divadelně ), ale to je součást hry. ()
rozpocet $40 million trzby celosvetovo $215,862,692 ()
"Mlask, líb, ach, kousni mě! Ne, miluju tě moc na to, abych tě kousnul! Ne, já to chci! Ne, to ti nemůžu udělat!" bla, bla, bla... Ne, to neni Stmívání, to je Coppolův Dracula. Člověk by čekal, že režisér Apocalypsy a Kmotrů si musí s Draculou poradit skvěle a že pro někoho, kdo čet knížku, to musí bejt prostě jasný must see. Navíc tam přece hraje Oldman, Reeves, Tom Waits, Hopkins, Wynona Rider a vykozí se tam (mimo jiné) samotná Bellucci - tak v čem by moh bejt problém? Bohužel v téměř všem ostatnim. Coppola chtěl evidentně natočit cosi ve stylu temně hororový poetiky třeba takovýho Střihorukýho Edwarda, vyšla z toho ale jenom podivná a fraškovitá slátanina, která s věrnou adaptací knižní předlohy nemá vůbec nic společnýho - a každej, kdo tvrdí, že jo, tak by měl přestat lhát, že knížku kdy čet, nebo, když už si z ní nic nepamatuje, si jí přečíst znova. Protože nic z tý noblesy a květnatosti, nic z toho krásnýho a povznášejícího literárního zážitku z knížky ve filmu prostě nezůstalo; postavy, který měly bejt hlavně romanticky vznešený, zbožný a ctnostný, jsou tady jen nevýrazný nicky; přátelství a vztahy, který byly v knížce povýšený na hodnotu nejvyšší, tady vůbec nevyzněly; zajímavost jednotlivých postav (zářnym příkladem je van Helsing - ve filmu nic než pošahanej podivín a polosenilní pošuk) jakoby neexistovala a všichni hlavní přátelé (Jack, Quinsey, Arthur, Jonathan) tak jsou vlastně plochý charaktery na jedno brdo; ženský, který měly bejt oddaný a milující, byť jednou bezprostřednější a naivnější (Lucy) a jednou zodpovědnější a uvědomělejší (Mina), tu byly jen vilný a bezcharakterní děvky; a samotnej Dracula, kterej v knížce měl bejt ve vší svý děsivosti nic než pragmaticky uvažující netvor snažící se "přežít", tady byl najednou hystericky afektovanou postavou červený knihovny nadrženě klátící všechno kolem. To, že si to Coppola udělal podle svýho, to mi nevadí, koneckonců jen ať - ale když je to prostě špatný a ty změny jsou jen k horšímu, tak nevim, proč bych to jeho "autorský pojetí" měl nějak omlouvat. Ani by mi tolik nevadily ty přehnaně a přiznaně přebarvený a stylizovaně polodivadelní kulisy, ani by mi tolik nevadily ty úsměvně působící (ne)triky; pokud ten celek ale ve svym provedení pak působí jen jako takovej ten kýčovitej 3D holografickej obrázek (třeba západu slunce se skákajícím delfínem) na stěně nějaký tetičky Emílie; když ty triky jsou tak blbý, že třeba Jonathan prchající z Draculova hradu padá ze stěny ne dolů, ale do pravýho úhlu, protože to evidentně natáčeli vleže a natočený o 90°; když na sebe nenavazujou střihy a polovina dialogů nebo scén je jen slepencem bez nějakýho vysvětlitelnýho významu nebo motivů chování postav, tak už mi to prostě vadí. Ne proto, že by mi vadilo, že si to režisér chtěl natočit po svym, ale proto, že ten film prostě jako celek nefunguje a nedrží pohromadě - že třeba nedává žádnej smysl odklon od samotnejch motivů Draculy z komplexních a nepřízemních na prvoplánově sexuální, kde ho v podobě nějaký opice Coppola nechá náruživě prznit kolem sebe všechno, co má díru, a kde vysávání obětí je až na druhym místě. Pak to totiž nezachrání ani doslova hvězdný obsazení, který se samozřejmě snaží jak může - pokud ale postavy maj hrát ten scénář, kterej maj; pokud maj odřikávat ty repliky, který maj; tak pak to nespasí ani Hopkins s Oldmanem, ani Wynona Rider s Tomem Waitsem, ani kozy tří upírskej nevěstek s Belluci v čele nebo věčně obnažující se Lucy. I divadelnějc pojatej projekt se dá dělat vkusně a nepřepíčeně; ani tehdy se postavy při vzájemnejch dialozích nemusej hystericky (rádoby rozervaně) a teatrálně chytat za klopy kabátů a lemy šatů. Pak to totiž nezachrání ani spousta dobrejch nápadů (např. Draculovy stíny, i když zrovna tohle je exemplárnim příkladem popření jednoho z hlavních principů knížky), protože jsou provedený prostě fraškovitě; nezachrání to ani spousta přinejmenšim zajímavejch vizuálních motivů a scenérií, nezachrání to ani nic než průměrná a extrémně návodná hudba, na kterou místní davy pějou mně nepochopitelný a podle mě naprosto neopodstaněný ódy. Zkrátka - film se sice drze jmenuje Bram Stoker's Dracula, ale nevěřte tomu - na dojem z filmu se vyserte, i kdyby z nějakýho záhadnýho důvodu neměl bejt špatnej a zkuste si Stokera přečíst; zážitek z knížky bude v každym případě nesrovnatelnej, protože literárně jde zcela objektivně o jeden z beletristickejch klenotů všech dob. Je to něco podobnýho, jako kdybyste nečetli Pána prstenů a viděli jen adaptaci natočenou Ed Woodem kříženym s Burtonem, když se snažil napodobit co nejvíc z filmu Evil Dead. WTF moments: To rejdění jazykem kolem plastovejch bradavek Jonathana bylo fakt už jak z nějakýho béčkovýho erotickýho filmu osumedástejch let. A jak byla Mina vybraná skvěle (i když bohužel, Wynona neukázala), tak Lucy se teda těžce nepovedla. A že by si Coppola u toho Jonathanova pádu do pravýho úhlu bral inspiraci z postupů Eda Wooda typu "To je v pohodě, toho si nikdo nevšimne"? () (méně) (více)