Režie:
Takaši ŠimizuScénář:
Takaši ŠimizuKamera:
Tokušó KikumuraHudba:
Širo SatóHrají:
Noriko Sakai, Kei Horie, Jui Ičikawa, Júja Ózeki, Takako Fudži, Satoru Džicunaši, Jasuhi Nakamura, Naruki Macukawa, Hidekazu Mašima, Šingo Kacurajama (více)Obsahy(1)
Duch Kayoka pokračuje v naplnění kletby nevinných obětí. Realitní makléř a jeho mladší sestra, Kyouko, navštíví dům, kde byli Kayoko a Kobayashi zabiti a kde byla dostižena i rodina Murakami. Rodiče Murakami se stali obětmi Kayokova ducha a ona brzy na to zešílela. Jak se kruh pomalu uzavírá, kletba se zdá být čím dál jasnější (oficiální text distributora)
(více)Recenze (75)
Páčilo sa mi to. S počiatku to vyzerá dosť priemerne, ale postupne sa film zlepšuje. Celá séria Ju-on je guláš a ja som zatiaľ videl akurát obe americké verzie. Grudge sa mi páčil, G2 ma sklamal (imho úplne iný film ako tento). Ju-on: The Grudge 2 je niekde medzi tým. Už nešokuje, no niektoré nápady sú skvelé... ()
Chronologicky zpřeházené a ještě rozdělené na jednotlivé příběhy, světe, div se, mě se to líbilo a to docela hodně. Lekaček moc nebylo, za to to bylo velice napínavé a znepokojivé. Viděl jsem jen americkou nenávist a řekl bych, že tohle je více než kvalitní další sériový díl. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $1,788,000║ /40%/ ()
Kayako sa vrátila a ja som vlastne rád, že dvojka (resp. kino-dvojka, aby nedošlo k omylu) nie je taká kvalitná, ako "jednotka" - inak by to totiž vyzeralo, že Japonci snáď ani nevedia nakrútiť priemerný horor. Nie, že by bol JU-ON 2 zlý film. Obsahuje šokujúce pasáže, z ktorých vám bude blbo aj keď ich budete pozerať za svetla. Ale niektoré z nich vám možno budú pripadať trocha... smiešne. ()
O niečo lepšie než prvý Ju-on. Hlavne v tom, že sa divák v nechronologickom (a nelogickom) deji už stráca výrazne menej než tomu bolo pri prvej časti. Dvojka tiež trochu vysvetľuje ako kliatba funguje, čo by som čakal od jednotky. Ľakačky sú menej nahustené, ich kvalita je taká ako v prvom dieli (tj. zívam), ale ten záverečný pôrod je fakt hustý. 6/10 ()
Zdálo se mi to o něco horší než první celovečerák. I tak je to děsivá, místy dost hnusná podívaná. Začátek se mi moc nelíbil, ale jakmile se na scéně objevil vykutálený Toshio, začalo to mít grády. A co teprve, když se na scénu připlazila/přivrávorala Kayako.. Chudáci lidi, tahle madame se ráda baví velice morbidními způsoby :-) Z jejich veselých kousků mě nejvíce zaujalo oběšení, to bylo pěkně vychytané. A ten porod ... Vlasatá paní domu opět ve formě a s novými děsivými triky! Hrdinové filmu to odnesou smrtí a diváci nočními můrami. ()
Je to mierne nadpriemerný horor, ktorý je nepriamym pokračovaním slušnej jednotky. Má celkom dobrý príbeh o známej hororovej herečke, ktorá počas jazdy autom kvôli duchovi havaruje a potratí, ale časom zisťuje, že sa v nej aj tak rodí nový život a všetko nasvedčuje tomu, že človek to nebude. A navyše spolu s filmovým štábom natáča film v prekliatom dome. Spracovanie ma ale až tak moc nezaujalo, nie je najhoršie, hlavne spočiatku to ešte vyzerá dosť dobre a aj kvôli krátkej dĺžke sa to dá bez problémov dopozerať, nejaké slabé miesto som tu nenašiel, lenže tento štýl rozdelenia na kapitoly mi až tak moc nesedí, omnoho viac by som uvítal súvislý dej. V každej kapitole sa odohrá niečo pomerne zaujímavé, ale tie najlepšie prvky nie sú dostatočne využité, ale čo ma tu najviac sklamalo, chýba tomu ten správny náboj. Mierne ma sklamali aj klasické hororové prvky, o napätí sa tu vôbec hovoriť nedá, lepšie je na tom atmosféra, celý film má takú zvláštnu pochmúrnu atmosféru, ale je na nižšom stupni, ako by bolo vhodné. A čo sa týka jednotlivých hororových situácií, tak ich hlavným problémom je úplná neoriginalita, tu vôbec nič neprekvapí, kvôli známosti témy to už ani nejde, ale zase nemôžem tvrdiť, že by neboli zaujímavé, oceňujem hlavne pôrod alebo scénu s obesením. Herecké obsadenie nie je zlé, síce tu nie je žiadna postava, ktorá by dokázala skutočne upútať, ale aj tak sú jednotlivé postavy celkom dobre zvolené a dá sa im fandiť. Réžia a technická stránka pôsobia už len takým štandardným dojmom. Predchádzajúci diel bol určite lepší, aj na toto pokračovanie sa dobre pozerá, ale ako som spomínal, chýba mu ten správny náboj. 60% ()
Nemám ráda filmy, ve kterých se natáčí film (nebo třeba chystá divadlo). Kulisy, štáb, herci, co hrají herce... leze mi to na nervy, nevím proč - námět k bádání pro mého imaginárního psychoterapeuta:-). První mínus "Ju-on 2". Asijská kinematografie se mi jen málokdy dokáže trefit do vkusu, většinou ji můj omezený evropský mozeček není schopen pobrat. Druhé mínus "Ju-on 2". Začátek filmu na mě valný dojem neudělal, bylo to typicky japonsky pomalé, ale nechyběl zneklidňující prvek a pak malý šok. Úroveň jednotlivých epizodek kolísala, ovšem několik scén se mi nesmazatelně zapsalo do paměti. Čas od času můj prst vyhledal mezerník a následovala i několikadenní pauza, než jsem se odhodlala k pokračování. Co jiného by mělo svědčit o kvalitě horroru, když ne touha film vypnout, protože napjatým nervičkám nedělá dobře? Nakonec se tedy z "Ju-on 2" vyklubalo solidní dílko: získala jsem fóbii k nízkým stolkům s ubrusem až na zem, vlasy si udržuju víc nakrátko, aby tolik nelezly z umyvadla a můj pes má přísně zakázáno bouchat ohonem do zdi:-). Kdo viděl, chápe;-). 66,6% ()
Podobné jako jednička. Opět děsivá atmosféra, které dominují bílí a zkrvavení duchové. Některé scény dokáží opravdu vyděsit na 100%. Děj je podařený a druhý příběh byl naprosto famózní. Jako celek to taky působí dobře, sice trochu složitě, ale postupem času to do sebe zapadne. Nějaké vysvětlení toho všeho kolem "Nenávisti Ju-on" se ale nedostavilo. No, třeba bude ještě další díl. Dobrý horor! 75% ()
Pro mne o řád lepší než první díl - i přes stále velký důraz na epizodičnost vyprávění už tu funguje i vcelku rozumný celistvý příběh, a hlavně atmosféra děsu a nepříjemného mrazení v zádech už tu není jen chvilkovou záležitostí, ale drží se průběžně od začátku do konce. Hloupé je jen to že creepy děti nezůstanou ve stínech navždy, a občas se ukáží takříkajíc full frontal. A děs z neznámého je větší než děs ze špatného makeupu... 7/10 ()
První půlhodina nabízí hrozivou nudu, která se ale naštěstí brzy zlomí a ve filmu se konečně začne dít něco zajímavého a zlého. Pocit strachu a napětí je ale nenávratně pryč. Ke konci jsem se v ději navíc i dost ztrácel a z letargie mě zatahaly jen dlouhé černé vlasy rostoucí ze stropu. dodatek: děti jsou pořád krásně bílé, mají zdeformovaná tělíčka a vydávají nepříjemné vrzavé zvuky. Komu tohle stačí, bude hýkat nadšením. ()
Škoda... dobrý príbeh, rýchly spád a perfektné strašidelné scény ustúpili príliš dlhým a miestami trápnym dialógom. Ale aj tak je to japonský Ju-on, je tam stále ten dom a chlapček so svojou mamičkou. Tieto elementy držia celý film nad vodou a vytvárajú (už nie tak) dobrú atmosféru. Celá séria: Ju-on (2000), Ju-on 2 (2000), Ju-on: The Grudge (2003), Ju-on: The Grudge 2 (2003), Grudge: Old Lady in White, The (2009), The Grudge: Girl in Black (2009). ()
Ne o moc horší než předchozí díl. Problémem je možná to, že je to už po čtvrté to samé. Mě to ale příliš nevadí. Další atmosferická podívaná a vůbec se nedivím, že se u ní může leckdo pořádně bát. Japonci jsou šílenci a tenhle subžánr hororů jim prostě jde. Zvlášť ke konci si film moc pěkně pohravá s divákem, až se z toho stává takové hororové psycho. ()
Asi největší změnou pro diváka je fakt, že děj nebude tentokrát odehrávat převážně jen v prokletém domě, ale rozšíří se i do jiných lokalit. Mnozí z těch jenž tady kritizovali tvůrce, uvádějí jako největší slabinu filmu to, že film nepřináší nic nového a jenom kopíruje svého slavnějšího předchůdce. Já s nimi ovšem moc nesouhlasím, protože tvůrci se zde rozhodli docela dost experimentovat a to hlavně s postavou samotné Kayako, která je stejně nechutně roztomilá a hrůzu nahánějící jako vždy. Právě tato postava se rozvíjela asi nejvíce a divákům opět přivodí několik velice perných chvilek svým netradičním zjevem a způsobem, jakým si tentokrát své oběti bude vychutnávat. Dvojka je sice o něco slabší, než její předchozí film, ale i tak má nadprůměrné kvality a v určitých sekvencích má i navrch. Asiaté prostě vědí, jak se mají točit pořádné horory a i tento snímek přivodí některým divákům několik bezesných nocí. Tak jako se pro mne stala nezapomenutelná scéna z jedničky ( schodiště), tak zde to bude porodní sál. Na obě předělané japonské verze nedám dopustit a vždycky si je rád pustím znovu. ()
Dvojka neobsahuje o nic méně, než jednička, ale ani o nic více a to je možná její základní chyba. Jestliže jsem byl z jedničky fakt vyděšenej a sral jsem z toho maggi v kostkách (jeden ze dvou horrorů, u kterého jsem si musel rozsvítit!), tady to nefunguje z jednoho prostého důvodu, protože už jsem to všechno jednou viděl. Musím ale uznat, že malý Toshio funguje pořád. Je jednou z nejstrašidelnějších postav, co jsem viděl. Opravdu nerad bych, aby na mě juknul zpod volantu. Jen díky němu jdu s hodnocením nad průměr. Na druhou stranu Kayako je slabší. I klasická schodišťová scéna z jedničky tu je. Navíc je tu vlastně jen "znovuzrození" Kayako, ale i to je tak nějak očekávané a nakonec mě to ani moc nepřekvapilo. Kdybych neviděl předchozí snímek (kinoverzi japonské Nenávisti - ono v těch jednotlivých Nenávistech je docela hokej :-), dal bych určitě vyšší hodnocení a byl by to hodně dobrý film, jako v podstatě trochu jinak natočenou jedničku to ale musím hodnotit méně. Není to ale tak chronologicky zmatené jako jednička, dá se v tom vyznat trochu lépe, celkově je to spíše povídkový film (asi pět šest povídek), z nichž některé jsou ale dost nudné. ()
...stále celkom fajn!(08.07.2005) ----- Po viac ako roku som sa rozhodol hodiť tu svoj starší text (poznámky) o tom, čo ma tak na Nenávisti fascinuje. Nasledujúce riadky sa týkajú hlavne prvej originálnej japonskej časti série (nemám na mysli TV diely, tie som žiaľ nevidel), ale pri nej mám výkrik ktorý mi je ľúto mazať či k nemu čokoľvek dodávať. here we go -----> Všetko, čo je v štruktúre hororového žánru vymedzené relatívnemu oddychu, v Nenávisti naopak hrozí ešte väčším strachom. Už prvý obraz chytí diváka pevne pod krkom, aby ho každá ďalšia scéna drtila stále neúprosnejšie. Plynulosť gradácie vzbudzuje obdiv o to viac, že je budovaná asi všetkými - ale nikdy nie v lacnej rovine použitými - prostriedkami, ktoré má film k dispozícii; od pozorne vypracovanej dramatickej štruktúry, cez pomalé pohyby kamery (rytmicky sekané na stotiny presným strihom), kompozíciu obrazov až po samotnú réžiu čoby (bez preháňania) virtuózny dirigentský výkon! __________ Jediná výčitka by snáď mohla smerovať k zdanlivej plochosti postáv, na druhej strane je ale výsledok práve vďaka tomu pôsobivejší. Takashi ako rozprávač totiž nerozptyľuje poslucháča zdĺhavým piplaním sa v motiváciách, už vôbec nie rozoberaním čohokoľvek a hádže pestro, no v rámci udalostí presne naskicovanú plejádu postáv do vražedného mlynčeka bez náznaku pravidiel, bez kecov okolo, nemilosrdne. Zlo splodené Nenávisťou si obete nevyberá podľa kľúča. Číha, aby skôr či neskôr strávilo kohokoľvek, kto sa dostal do jeho blízkosti. Sled udalostí je rovnakou mierou náhodný aj nevyhnutný, pravidlá (ak sa to dá takto nazvať) príliš jednoduché, priestor na manipuláciu preto žiaden. Za bezohľadnou rozpínavosťou takéhoto zla nebadať náznaky plánu, iba bezodný hlad. Priamočiarosť vskutku ojedinelá, prostá morálneho podtextu, naviac nedefinovateľná (votrelci boli aspoň hmotní)! __________ Po natoľko vybrúsenom zážitku sú záverečné titulky naozajstnou úľavou... S tou malou chybičkou, že celý tento psychický teror sa odohráva v meste; jeho domoch, kanceláriách, reštauráciách, doprave či na uliciach; v tichu noci aj v centre pouličného ruchu. Všade tam, kde to dôverne poznáme. Na miestach plných zvukov, ktoré ale nie vždy znejú normálne... ()
Tenhle Džuon, v pořadí čtvrtý, mě bavil ze všech Džuonů nejvíc. Bavily mě vesměs postavy, bylo v něm asi nejvíc "strašidelných" momentů (hned v úvodu třeba chlapeček pod volantem) (chlapeček i jinak tentokrát docela perlil), nebo všelijakých bizarností (oběšenci, porod). Jede se stále ve stejném stylu a ve stejné formě jako v dílech předchozích, což pro někoho může být dobře a pro někoho zase ne. Já jsem každopádně rád, že už mám tuhle starou DVDčkovou sérii z krku a můžu jít na něco novějšího, třeba... třeba na americké remaky Džuonu! ()
Ale ne vždyť co si tady mám vzít nic. ()
Zvláštní mozaika složená z několika minipříběhů, které se v děsivých momentech vzájemně prolínají. Oproti původné jedničce to mělo delší stopáž a to tomu trošku uškodilo, protože těch prázdných míst je tam poměrně dost, ale na druhou stranu to bylo vynahrazeno větším počtem řekněme morbidnějších scén. Japonci zkrátka horory umí a po japonském hororu si většinou tu cigaretu na noční zahrádce raději odpustím, protože si nikdy nejsem jist, že tam na mě nevyskočí strašidelnej chlapeček nebo nedejbože zlá, plazící se holčička. 80% ()
Jednička byla skvělá, i když originalita byla "na hraně" (přiznejme si, že japonský horory jsou si v poslední době dost podobný). Ale dvojka už je absolutní kaše všech prvků z prvního dílu. Nemá to hlavu patu a měla jsem pocit, že ani žádný děj. Ale musím přiznat, že se prostě u filmů tohoto typu bojim :o) za ten strach děkuju dvěma hvězdičkama. ()
Reklama