Režie:
Jee-woon KimScénář:
Jee-woon KimKamera:
Mo-gae LeeHudba:
Bjǒng-u LeeHrají:
Kap-soo Kim, Jeong-ah Yeom, Soo-jeong Im, Geun-young Moon, Seung-bi Lee, Mi-hyeon Park, Dae-yeon LeeObsahy(1)
Sestry Su-mi a Su-yeon jsou propuštěny z psychiatrické léčebny a vrací se zpět domů, kde je čeká macecha, zamlklý podivínský otec i jedno skryté tajemství v podobě zvláštních nočních zvuků a přeludů. Su-mi obviňuje nenáviděnou macechu, ovšem jsou to právě její prsty, jež mají co dočinění s tajuplnou atmosférou, která pomalu ale jistě zaplňuje celý dům i jeho obyvatele? Režisér a scénárista v jedné osobě - Ji-woon Kim vychází z korejské variace na nám dobře známou Popelku. Děj zprvu plyne líně a nenuceně, je prokládán melodramatickými záběry, aby se vzápětí mohl změnit v bezmála dvouhodinový nervy drásající snímek, který stojí za to shlédnout večer jen na vlastní nebezpečí. (Saishi)
(více)Recenze (181)
Film stavia na perfektnej, postupne budovanej tajomnej atmosfére veľkého domu a nevyriešenej záhady ohľadom smrti matky oboch dievčat. Má i pár napínavých hororových momentov. Dejová linka, ako som si už u ázijských hororov navykol, nie je zlá, len v tomto prípade sa mi už zdala niečo málo prekombinovaná, hlavne v závere snímku. Dosť mi to pripomínalo Príbeh dvoch sestier (2009), takže kto videl tento film, malo by to pomôcť v ľahšej orientácii. Inak celkom spokojnosť. 70/100 ()
Příběh dvou sester a její macechy aneb pohádka pro odrostlejší masochisty, kteří se rádi nechávají strašit vrávorajícími Asiatkami s dlouhými černými vlasy. Děj je zasazen do velkého domu plného prázdných místností a dlouhých chodeb, jako dělaných pro nervydrásající kamerové jízdy á la Osvícení. Hororové sekvence jsou (bohudík) dávkovány s mírou, zato málokterá z nich se v mém případě minula účinkem. Když to už už vypadalo na další šmátrající pazouru neznámého majitele, tak nic… a vteřinu na to: BAF! Následovalo instinktivní ucuknutí, několikasekundový třas po celém těle a záplava nadávek. Strašit v té Asii fakt umí, to jo. Větší prostor než v tuctových evropských a amerických hororech věnoval Ji-woon Kim (nemyslete si, ta jména kopíruji z ČSFD :) několikavrstvému příběhu s metafyzickým přesahem a postupnému odkrývání tragédií minulosti. Během poslední dvacetiminutovky se rodinní kostlivci doslova sypou ze skříní. Závěrečné rozuzlení někoho naštve, někoho nadchne – no, řekněme, že není z nejhorších, zároveň ani z nejoriginálnějších a k poměrně jednoduché pravdě (někdy věříme tomu, čemu věřit chceme) se dobírá zbytečně složitým způsobem. 75% Zajímavé komentáře: Mr.Apache, kitano, Triple H, Radiq ()
Tak tohle byla obrovská zatěžkávací zkouška pro můj zvyk nevypínat (prý) dobré snímky kvůli irelevantnímu pocitu nudy. Někdy se to vyplatí, někdy ne. Tentokrát jsem bohužel zalitoval, neboť mě Janghwa, Hongryeon neuspokojil v žádném ohledu. Mně nevadí spletité filmy, pokud je spletitý i jejich děj, ale opravdu nemám rád prosté blbosti, které se snaží udělat sami sebe zajímavými pomocí netradičních a téměř nerozluštitelných narativních postupů. To pak totiž není genialita, ale póza. Zklamání, to se mi ten jednoduchý prostinký americký remake líbil víc. ()
Zběsilá ujetost, která je nesmyslná od začátku až do konce. Tak nějak bych charakterizoval Janghwa, Hongryeon. Film, který rozhodně znova vidět nebudu muset, protože jsem se v něm utápěl od začátku a neskončilo to ani na konci, zrovna v té chvíli, kdy jsem doufal, že mi všecko co jsem měl na srdci vysvětlí, ale...nevysvětlil. Čekal jsem od toho atmosferickou lekačku, dostal jsem od toho paskvil, šílený paskvil, který je prakticky o ničem, nebo jsem ho spíše vůbec nepochopil. Nuda bijící do očí, měl jsem co dělat abych to dokoukal do konce, k čemuž mi pomohla celá mísa popcornu, ale i ta teda rychle zmizela, rychleji než si svojí dvouhodinku odbyl tento film. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $72,541║Tržby Celosvetovo $18,400,000║ ()
Scénář: Ji-woon Kim .. Uff. Ač duchařskému hororu neholduji a většina těchto duchařin není nijak zvlášť strašidelná (tahle také nebyla, „lekaček“ se prakticky nedalo leknout) a musím přiznat, že jsem opět extra zklamán (asi jako po Ti Druzí). Co tohle mělo jako znamenat? Rozjezd je tak neuvěřitelně pomalý a prvních třicet minut se prakticky nic důležitého či zajímavého neděje. Pak je zde sice několik zvratů (a zvratků), ale ty jsou tak podivné a vůbec původ postav a jejich jednání či motivace jsou tak mlhavě vysvětlené, že jsem jednoduše nepobral děj a neocenil jeho zdánlivý smysl! Film mě většinu stopáže jen opravdu poctivě nudil, takže ho nehodlám absolvovat znovu. Líbila se mi jen hudba a chvílemi kamera. Koho by zajímal nejasný děj, více informací lze najít zde. Pokud nebudete čekat čistokrevnou hororovou podívanou a spokojíte se s thrillerem kolem rodinného neštěstí, možná budete spokojeni. Já nebyl, film mě neoslovil a hodnocení koresponduje se zážitkem. ()
Film, ktorý v sebe výborne kombinuje rodinnú drámu s prvkami hororu. V dramatickej línii je až "pekelne" pomaly rozohratý príbeh, v ktorom postavy ako aj udalosti vyplývajú na povrch postupne, ale o to s väčou intenzitou. Hororvé prvky tu potom úspešne evokujú pocity strachu, napätia a neistoty napr. už len v v majstrovskej práci s náznakmi (sviežou obmenou je to, že v miestach kde najviac očakávate shock efekt sa často nedostavi a naopak, kde nie je jeho výskyt pravdepodobný, udrie o to s väčšou razanciou). Je potešiteľné vidieť, ako trademark ázijskych hororov nachádza uplatnenie aj vo filme s vyššou naračnou ambíciou. ()
Snad všemi kritizovaný pomalý rozjezd ( a vůbec cca první polovina filmu ) se mi líbil.....perfektní formální stránka - dlouhé a tajuplné záběry ( bude vám připadat něco divného i na vodě puštěné z kohoutku ), kde je "strašidelno" odhalováno pomalým pohybem kamery a budete si přát aby to kameraman "už sakra švenknul někam pryč." Dobrá práce se zvukem. Druhá půle přichází s "povinnými" zvraty a je přehnaně zmatená....škoda. Dvě scény jsou vyloženě infarktové.... ()
Příliš dlouhé a příliš překombinované. Pokud jste viděli víc japonských horrorů a několik filmů, jejichž názvy tu říkat nebudu (prozradil bych tím pointu), je děj dobře předvídatelný. Herci jsou skvělí, ale nejlepší na snímku je hudební stránka. Hodně mi připomíná díla Glasse (Candyman)... ()
Tento kórejský horor vznikol v r. 2003, no ja som ako prvý videl americký remake z r. 2009, ktorý nebol zlý, ale v mojich očiach mu kožu zachraňoval najmä finálny zvrat. Originál som dobehol až v r. 2021 a síce som rád, ale nie je to žiadny zázrak. V záplave iných/ostatných ázijských hororov sa na kultovky typu Ju-On alebo Ringu nechytá. Dosť mu ubližuje drsná minutáž (dve hodiny!) a plno absurdných scén, z nich niektoré začnú po odhalení twistu dávať zmysel... a niektoré nie. Ku koncu už ma to síce otravovalo, ale myslím, že 3* si to napokon predsa len zaslúži. ()
Mimoriadne kvalitný film, ktorý nie je ani tak hororom ako drámou. Extrémne pomalá expozícia je prostriedkom ako divákov učičíkať pred nástupom šialeného sledu zvratov v poslednej tretine. Práve ten potom spôsobí, že divák nevie kde je sever a musí poriadne zapojiť mozog aby film pochopil. Netrúfam si povedať že som film pochopil správne, ale dúfam že áno. ToTS je síce strašidelný a v niektorých scénach mi behali zimomriavky po chrbte, avšak až v poslednej tretine sa divák dozvie, čoho sa bál a prečo. Ďalšia výborná kórejská chuťovka 9/10. ()
Úžasně natočený mix rodinného dramatu a hororu je přesvědčivý jak v psychologickém prokreslení jednotlivých postav, tak ve strašení diváka. Velmi intenzivní zážitek, na který hned tak nezapomenete. Snad jen ten poněkud překombinovaný dvojitý konec mi úplně neseděl, ale ani to není důvod pro horší hodnocení... ()
Do sebe zahleděná rádoby komplikovaná (ve skutečnosti jen nepřehledná) blbost. Musí se ale nechat, že nikdo neumí tak skvěle hystericky ječet jako Korejky. ()
Rodinné drama se silnými prvky duchařského horroru okořeněné špetkou psychologie. Při sledování tohoto skvostu budete pohlceni jeho intenzivní a tísnivou atmosférou, budete podvědomě chránit spolu s ráznou Su-mi její plachou sestru Su-yeon před ataky zlé macechy, bát se u mistrovsky zpracovaných lekaček, při kterých vám bude tuhnout krev v žilách, abyste si chvílemi oddechli u nádherných poetických momentů, zaposlouchali se do uchu lahodící hudby a nakonec byli vycucnuti až na dřeň neskutečným koncem. Jedinečný film, jenž uspokojí i náročného diváka. Moje srdeční záležitost! ()
Nebylo to ve stylu třeba Ju-On, jak se mi zpočátku zdálo (tzn: vata, vata, vata, pak příjde něco velice strašidelného a pak zas vata, a tak dokola). Ne. Ono se totiž ukáže, že tam vlastně vata jakoby není, a hodně věcí dává nakonec i smysl. Ale čekat na to rozhřešení celé hodiny, mi přinášelo mírné utrpení. Děj nebyl jednoduše zdaleka tak výživný, aby omluvil tu dlouhou dobu která uplyne, než se ukáže pravý smysl celé story. A navíc mi tam chyběl strach, ta pravá "tichá hrůza" nad kterou se tu lidé tak rozplývají. Tiché to možná bylo, ale ta hrůza mi tam osobně dost scházela. A když už se zdálo, že konečně přichází, odešla tak rychle, že jsem se nestihl bát. Ale já jsem člověk, který se nudil i u většiny těch Kruhů apod, takže je nutno brát mě s rezervou. Tale Of Two Sisters se mi ale ve finále líbilo víc než japonské Kruhy. Jen si tak říkám, že napoprvé jsem se nudil, protože jsem nevěděl že přijde nějaké zásadní rozuzlení (navíc jsem ho neočekával). Napodruhé bych se asi nudil právě proto, že už to rozuzlení znám. [Dodatek: Dnes jsem někomu vyprávěl děj toho filmu, a zjistil jsem, že když to vyprávíte, tak to působí docela dobře. Je to podobné jako s Vesnicí od Shyamalana. Když ten příběh slyšíte, tak to vypadá mnohem zajímavěji než vlastní film.] ()
Asijský duchařiny bývaj většinou zárukou kvalitního strachu, ale tady je to spíš nuda a to zejména kvůli hodně překombinovanýmu příběhu snažící se o nečekanou pointu(podařilo se) a taky dost přestřelený délce, která následně způsobí spoustu zbytečných prostojů a ubývaní slušný hororový atmosféry, kterou to v některých momentech rozhodně má, mimoto se podařily asi jen 2-3 pěkný hororový scény, ale to je na 2 hodiny vskutku hodně málo. Chtělo by to zkrátit a víc zhutnit atmosféru ()
Problém tohoto jinak docela hezkého filmečku je, že mi nepřišel moc strašidelný (lekl jsem se všehovšudy jednou), což je u hororového filmu dost podstatná závada:( ()
Na můj vkus dost pomalé a nudné, postavy sester nemastné neslané... Ale když přijde na bubu momenty, tak to funguje spolehlivě. Americký remake mě bavil víc. ()
Je to dosť dobrý hororový thriller. Má celkom dobrý príbeh o dievčati, ktoré je práve prepustené z psychiatrickej liečebne domov, kde ju okrem milovanej sestry čaká aj macocha, ktorú nenávidí a otec, o ktorého už tiež nestojí, ale aj tak sa aspoň kvôli sestre snaží žiť doma čo najpokojnejšie, no začne sa jej zjavovať matka a postupne sa začne ukazovať, že nie všetko je skutočne tak, ako vyzerá. Spracovanie je na tom viac než dobre, toto nie je žiadny klasický jednoduchý priamočiary horor, kde všetko ide tak ako má, film má pomalšie tempo, za čo môže aj to, že sa prakticky celý odohráva na jednom mieste, ale to vôbec neprekáža, všetky postavy majú svoj potrebný priestor a dej je výborne premyslený a záverečná fáza sa už vyvinie dosť nečakaným smerom, ale nesnaží sa zbytočne šokovať, pôsobí to celkom prirodzene. Ale je tu dôležité premýšľať po celý čas, len čakanie na pointu tu divákovi určite nepomôže. Samotných hororových scén tu až tak moc nie je a ani sa nesnažia pôsobiť nejak zvlášť desivo, postavám pri nich nejde o život, ale sú dobre podané a svoje čaro určite majú, či už scéna v kuchyni alebo v posteli. A páči sa mi aj celková atmosféra. Herecké obsadenie je výborné, stojí hlavne na dievčenských postavách, perfektná Im Su-jeong, nesklame ani Mun Geun-Yeong, výborná Yeom Jeong-a ako macocha a o nikoho iného tu už moc nejde, otec je už skôr len do počtu. Réžia a technická stránka sú výborné, Kim Ji-un zvláda každý žáner prvotriedne a to vidno aj pri tejto rodinnej ducharine, film ma zaujímavú kameru, slušný vizuál, tu som maximálne spokojný. A tale of two sisters je originálny a inteligentný horor, pri ktorom skutočne treba premýšľať, takže kto má tento typ rád tu nemá čo stratiť. 78% ()
Neoriginalne a s debilnou pointou. Tym by sa mohol skoncit moj komentar, avsak to by v tomto pripade nebolo fer. Film nenudi. To ani nahodou, avsak prilis nehiri originalitou a naopak sa snazi uputat uz viac krat videnymi scenami a lacnymi lakackami. Co je vsak zaujimave, je zasadenie hororu do rodinnej dramy - deti versus macocha. Je tento vztah zaujimave sledovat a preto film drzi vasu pozornost. Dalsi klad je, ze aj ked je pritomnost "zla" jasna uz takmer od zaciatku, stale neviete, kde sa nachadza. "Nieco nieje v poriadku", avsak dlho som nevedel co.....az do otrepanej pointy, ktora to takmer vsetko pokazila. Nastastie reziser si pre nas nechal nieco na zaver a pribeh zakoncil ozaj posobivo a vsetko posunul trosku do inej roviny. Skoda toho skripania medzi hororovou a dramatickou castou filmu. Nebit par chibyciek, mohlo to byt za plny pocet. Jednoznacne si to vsak pozriem znova. (7/10)Druhe pozretie - Toto dielo je omnoho domyselnejsie a posobivejsie ako som si pred tym myslel. Pri druhom pozerani som si vsimol mnoho detailov, ktore film v mojich ociach ucelili do omnoho stabilnejsieho a komplexnejsieho celku. Chyby ktore som vytykal sa tak stratili, a jedine co mi trosku vadilo je autorova miestami trosku okata snaha odviest divakovu pozornost. Mrazivy, tragicky a velmi posobivy pribeh jednej rodiny s nadhernou hudbou a silnym emotivnym nabojom, ktory mozete najst len a len v azijskych filmoch. (9/10) ()
Reklama