Režie:
Peter KosminskyScénář:
Mary Agnes DonoghueKamera:
Elliot DavisHudba:
Thomas NewmanHrají:
Alison Lohman, Michelle Pfeiffer, Robin Wright, Renée Zellweger, Billy Connolly, Patrick Fugit, Cole Hauser, Liz Stauber, Noah Wyle, John Billingsley (více)Obsahy(1)
Kdybyste se náhodou chtěli zeptat, proč začínám od konce a vracím se na začátek, důvod je prostý. Svoje dětství jsem pochopila, až když jsem dospěla. Bylo jako nedokončená skládačka." Tak Astrid začíná svoje vypravování. Jako dvanáctiletá žije v Kalifornii se svou matkou, krásnou umělkyní Ingrid. Ta své krásy využívá k tomu, aby manipulovala s muži. Jednoho dne ale poruší zásady a bezhlavě se zamiluje do Barryho, který ji podvádí na každém kroku a nakonec opustí. Vášnivá a zlomená Ingrid se mu pomstí a zavraždí ho jedem z bílého oleandru. Je odsouzena za vraždu prvního stupně na 35 let ve věznici s maximální ochranou. Dcera Astrid je pak přesunována z jedné opatrovnické rodiny do druhé... - See more at: http://www.filmplus.cz/program/datum/2015.11.2015.11.29/18614#sthash.scldyW0F.dpuf (Film+)
(více)Recenze (176)
Drama ze života mladé dívky Astrid, která se musí protloukat strastiplnou cestou mezi děcákem a pěstouny, jelikož její matka Ingrid sedí ve vězení za vraždu svého přítele. Všechno se ještě zhoršuje díky manipulativní povaze umělkyně Ingrid, která i dle svých slov ubližuje spoluvězenkyním víc než ony jí. Film mě natolik vtáhnul do děje, že se z něj postupem času stal jeden z mých nejoblíbenějších snímků. Nyní jsem si konečně pořídila i knižní předlohu a těším se, až budu moci oba výtvory porovnat. ()
Zajímavý film. Asi to nebude úplně pro každého, ale já jsem se docela dokázal vžít do pocitů hlavní hrdinky, a to byl asi i úmysl režiséra. Velmi zajímavá hudba (jako kdybych ten klavír už někde slyšel :) U mě tak 70%, ale M. Pfeiffer i R.W.Penn jsou pořád tak pěkné ...... ()
Když Ingrid odchází do vězení, Astrid v ní ztrácí nejúžasnější matku na světě - krásnou umělkyni a bohémku, která sebe samu vidí jako"vyšší" bytost. Výlučnost svou i její tluče Astrid do hlavy na řídkých návštěvách ve vězení, kam si chodí dcera pro pohlazení, místo něhož se jí dostává jen kritika. A její střídající se pěstouni jakkoli nevyhovující, jsou proti manipulující a žárlivé matce beránci. Překvapivý filmový zážitek s moc dobrým obsazením. ()
Drama o dívce, která je nucena žít v opatrovnické péči, protože její matka je odsouzena za vraždu. Místy velmi atmosférickou náladu filmu dokresluje snový, ambientní soundtrack. Pfeiffer role velmi silné ženy sedí na míru. A mimochodem, jak to ta ženská dělá, že je pořád tak krásná? Vynikající je také Alison Lohman v roli dcery. Jestli tahle holka bude mít štěstí na filmy, vsadím se, že se z ní v budoucnu stane velká herecká osobnost. ()
Příběh a jeho zpracování není zas tak úžasné (řekla bych ***), ale na druhou stranu má něco do sebe, možná v diváka i donutí se trochu zamyslet nad životem a nad tím, jak se asi dívka v takové situaci a prožívající takové dětství může cítit a jak jí to poznamená. K hodnocení zpracování a scénáře ale přidávám hvězdičku za skvělé herecké výkony a pěknou uměleckou stránku filmu. Takže každopádně doporučuji k shlédnutí. ()
║Rozpočet $16miliónov║Tržby USA $16,357,770║Tržby Celosvetovo $21,672,284║ pôsobivo vystavaná dráma, s výbornými výkonmi hlavných predstaviteliek /80%/ ()
Silný snímek, který z velké části stojí na herectví Michelle Pfeiffer, ale hlavně na mladounké Alison Lohman(té dívce je během filmu 23 let a přesto se dokáže převléknout za dokonale vypadající náctiletou dívenku...). Příběh dívky, kterou matka celý život vede k nenávisti a aroganci. Její matka se zamiluje a nedokáže se ovládnout a zbaví se svého milence, který jí ranil. Cesta malé dívenky začíná a vede přes hodně životních zkoušek. ()
Scénář: Mary Agnes Donoghue .. Zajímavý příběh dívky, která je nucená žít bez matky která byla odsouzená za vraždu na 35 let. Mám rád filmy, které nejedou podle "až trapné" Hollywoodské šablony. Moje osobní hodnocení je 75% a to hlavně za skvělé (a krásné) herečky a velice, velice příjemnou hudbu od Thomas Newman. ()
Klasické melodrama, které ztrácí hlavně díky průměrnému konci. Hudba tradičně výborného Thomase Newmana, kvalitní herci (Zellwegerová je vážně dobrá) a zajímavý příběh, to vše zde rozhodně naleznete. Ale nic moc navíc. ()
rozpočet : $16 million tržby celosvetovo : $21,672,284 ()
Krásná Alison, mrazivá Michelle a přesvědčivá Renée pozvedají proměnlivý scénář, který střídá poutavé intimní okamžiky s nepochopitelnými záchvaty hysterie. Téma je téměř geniální, provedení zklamává s každou scénou víc. ()
Ženské herecké obsazení bylo skvělé, příběh samotný ve mně zanechal velmi rozpačitý dojem. Určitě se na to dalo koukat, bylo to celkem zajímavé, ale dvě hlavní hrdinky mi časem začaly dost vadit. Matka, přesvědčená o své podivné pravdě a o své vyjímečnosti, manipulující se svou dcerou, která se nijak nebrání a sebere sílu až ke konci, kdy sama napáchala až dost zla. Možná se jí nemůžeme divit, s tou podivnou výchovou, které se jí dostalo. Přesto to působilo celé dost nevěrohodně a vyumělkovaně. ()
8 / 10 Štruktúrou jednoduchší, no konečným efektom o tom silnejší scenár prenecháva všetkých hercom dostatok priestoru na sebarealizáciu a dáva tak vyniknúť hlavnému motívu filmu: keď sa milá, príjemná a krásna Astrid začne premieňať na pravý opak toho, čím bývala, budete si želať, aby to bol len zlý sen - a po zistení, že to tak nie je, budete scenáristovi želať pomalú, bolestivú smrť v pekle a pomstychtivo dáte jeho filmu o jednu hviezdičku menej - to sa predsa dievčaťu nerobí! ()
Bílý oleandr je pro mě docela překvapením, protože se navzdory tomu, že jsem o tom nikdy neslyšel jedná o velice kvalitní drama. Děj sice neni nikterak složitej, ale za to je velice působivej a obě hlavní herečky jsou skvělý. Alison Lohman si nic nezadá s daleko slavnější Michelle Pfeiffer. ()
Tento film jsem viděl jednou po nedělním obědě a když jsem si ho pouštěl, nepočítal jsem s tak hlubokým a silným příběhem. Skvělé herecké výkony (nesouhlasím, že celý film stojí pouze na Michelle Pfeifferové, ale ta pro mě osobně tu byla v 1ze svých nejlepších rolích). Krásná klavírní hudba Thomase Newmana, ale také píseň Safe And Sound od Sheryl Crowové stojí za zmínku. Podobně jako Mahalik jsem po druhém zhlédnutí přidal 1*. A navíc mě tento film donutil přemýšlet trochu hlouběji, takže 5*. ()
Neuvěřitelné, od podobně hodnoceného snímku bych očekával více než tupě vykonstruovaný příběh o dívence, která si nežije jednoduchý život. Jenže od podobného syrového dramatu se očekává nějaká ta sonda do duše, lépe vykreslené charaktery nebo alespoň větší náznaky práce s nimi, je potřeba pohrát si s každým detailem a rozhodně je nutné, aby snímek dokázal působit emotivně. Jenže ani jedna z těchto věcí se v Bílém oleandru nekoná. Alison Lohman je sice půvabná, ale její postava je tak šíleně nesympatická slečna, že pro mě byla muka sledovat její 'životní pouť', co se týče jejího hereckého výkonu, nevěřil jsem jí ani nos mezi očima. Ono vůbec co se týče postav, tak se jedná o veskrze nepříjemné 'trosky', nebo chcete-li obyčejné jedince, což mělo nejspíše vést k jejich jednoduššímu pochopení, či sjednocení. Horší je to ovšem právě s jejich charaktery, naprosto všichni hrdinové jsou ploší, seznámíme se s ženou, která je velice chytrá, čehož využívá k manipulaci s ostatními, s herečkou, jejíž jednoduchost a slabost nezná mezí... Prostě ničím zajímavý film. 40% ()
Sobecká matka tahá přes mříže nitky své marionety. Otázkou není jestli, ale kdo ty šňůrky přetrhne.. Emočně tlumený kufrový deník mladé dívky, nesoucí se v duchu motta „Rodiče si nevybereš, ale emo image si vybrat můžeš“, skončil někde na půli cesty ke kvalitnímu dramatu o úskalích formování osobnosti v dospívání. M.Pfeiffer, ač v base ořezávala konečky vlasů nabroušenou lžící a pleťovou masku vyráběla z kvasky, vypadala až nečekaně dobře. Škoda, že to samé nemohu říct o manželce Forresta Gumpa, kterou jsem s líčením „town bike“ nepoznával. A klavírní tóny T.Newmana? Ty mně naopak přišly známé až moc.. ()
Trochu nečekaně jsem se po shlédnutí cítil poněkud depresivně, vše pak napravila následná cigaretka. Působivý a nehollywoodský příběh dospívající Astrid mě strhl s sebou do víru pěstounského života, domácího násilí, risku a společnosti nepřející matky. Alison Lohman jsem uvěřil úplně vše, od přeměny z princezničky na drsňačku, z drsňačky na princezničku, z princezničky na punkerku a z punkerky zase zpět na princezničku. A vůbec celkově je film skvěle obsazen, o božské Michelle je zbytečné se více zmiňovat, Robin Wright Penn jsem poznal až po chvíli, jediná herečka, která mi nesedla byla Renée. Ta se do podobných rolí nehodí vůbec. Jinak ale nemám co vytknout, film skvělý, ale už se na něj asi nepodívám, neměl jsem z něj úplně příjemné pocity. ()
Aj keď je film postavený na sérii ozajstných dejových zvratov, silných momentov a skvelých výkonov, aj to niekedy nestačí. Vyplnenie ostatného deja malo totiž veľa hluchých miest a monológy Astrid mohli byť tiež trošku živšie. Ale inak skvelý portrét a osudy dievčaťa odsúdeného do rúk štátnej starostlivosti. A to ešte s kvázi tým lepším záverom. 80%. ()
Kurňa, Alison Lohman teda sakra umí:) Když jsem se na ni dívala, skutečně jsem měla pocit, že se dívám na dospívající náctileté děvče, a neřekla bych, že ta, co ji hraje, je o deset let starší:) Michelle Pfeiffer opět nebezpečně svůdná a krásná, jak to umí, pokud se ocitne v rolích rafinovaných a nebezpečných ženských. Naprosto mě dostal vztah mezi mladinkou Astrid a Rayem v podání Cole Hausera. Takže jsem byla zklamána, když jsem čekala, že to jiskření mezi nimi konečně skončí láskyplným "něčím." Klidně jen polibek, objetí, cokoliv. Ale ono ne:) Další výraznou postavou je největší kamarád Astrid, Paul v typově skvělém ztvárnění Patricka Fugita. Příběh má silné scény, skvělý scénář a překrásné kresby. Boje mezi matkou a dcerou, touha, strach či hledání vlastního já. Alison změní během filmu několikrát účes i image a pořád vypadá úžasně stejně mlaďunce:) ()
Reklama