![všechny plakáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/000/419/419319_c2eb2a.jpg)
Režie:
Josef MachKamera:
Jan StallichHudba:
Jan KaprHrají:
Eduard Linkers, Světla Svozilová, Stanislav Neumann, Otto Krčka, Ladislav Herbert Struna, Ivan Jandl, Jaroslav Mareš, Jiří Plachý st., Marie Nademlejnská (více)Obsahy(1)
Režisér Josef Mach vcelku uspěl, když se pokusil spojit klasický dětský příběh se sociálním akcentem, příběh se totiž odehrává za hospodářské krize v roce 1931. Vydřiducha, jenž dluhy svých obětí zapisuje do zeleného sešitku, znemožní až všímavý chlapec, jenž v něm odhalí podvodníka a překupníka kradených věcí. (oficiální text distributora)
Recenze (25)
Tak tohle mi úplně sedlo, ještě lepší než Křížová trojka ze stejného roku. Zábavný, napínavý film, mírně s detektivním nádechem, pro jakoukoliv věkovou kategorii, ve kterém se vedle pozoruhodné dějové linie odvíjí i druhý plán coby obraz historické doby (přesněji dopad hospodařské krizy na obyvatelstvo i obchodnícké řemeslo v meziválečném období první republiky). Vedle Eduarda Linkerse v hlavní záporní postavě a rovněž skvělých hereckých výkonů Neumanna, Plachého st. a Mareše máme možnost vidět i vynikající režii a disciplinu všech dětských představitelů. S postavou Frantíka Severýna jsem se dokázal okamžitě stotožnit i přesto, že mi je asi dvakrát tolik než jemu v tomhle příběhu a fandil jsem mu. Osobně mě překvapilo, že za knižní předlohou tohoto milého skvostu (Poplach v Kovářské uličce) stojí autor více méně politických próz Václav Řezáč. ()
Spoiler: Rok 1931 známá světová hospodářská krize: jeden předměstský činžák, pan domácí a majitel hokynářského krámku Karel Bočan (E. Linkers) okrádá chudé nájemníky nakupujicí zde na úvěr. Nebít ale malého Frantíka (O. Krčka) který časem odhalí podvodníka a navíc i překupníka kradených věcí. Frantík později přesvědčí i strážníka Brejchu (J. Plachý) který ho už dávno podezíral z nepravostí a odvede ho na místní komisařství. Tolik stručně z děje. Film byl zároveň prvním dlouhometrážním titulem pro dětské diváky již znárodněné kinematografie. Jinak pro Ej Hlemýžde, doopravdy to byl on ale jeho opravdu poslední filmová role byla ve filmu Pětistovka kde ztvárnil roli konstruktéra ing. Vališe. Potom hrál už jen v zahraničí. 1,5/5. ()
Poplach v Kovářské uličce, četl jsem ve škole jako povinnou četbu. Do filmu se vešlo všechno, co v něm podle knížky bytí mělo a bylo, takže spokojenost. Navíc, příběh čerpá ze sociální skutečnosti. Dokládá to ostatně, oblast bídy a chudoby. S největší pravděpodobností se jedná o nějakou část Prahy. ()
Mám pocit, že postavu Bočana hrál Eduard Linkers, což byla snad jedna z posledních rolí, než odešel z republiky před represemi. ()
Podle knihy „Poplach v Kovářské uličce“ od Václava Řezáče. ()
Půvabný přepis Řezáčova románu s výrazným sociálním akcentem a vynikajícím Edvardem Linkersem v titulní roli. Dobový kontext se naštěstí ještě obešel bez schematických přebreptů, díky čemuž lze postavu místního strážníka (Jiří Plachý) vnímat ryze pozitivně. Doba a její lidé aneb jedna z mnoha podob prvorepublikové demokracie v samém závěru své filmové existence. ()
Zelená knížka je film o odpornom úžerníkovi, ktorý nielen že požičiava za nenormálne úroky, ale ešte aj tie potom spätne podvodne navyšuje. A okráda najmä robotnícku vrstvu. Film je teda ladený do prokomunistického postoja, že proletariát je hnusným kapitalistom okrádaný. Na druhej strane, v roku 1931 nikto tým zlým kapitalistom nemohol byť, len žid, takže film si vyslúžil aj nálepku antisemitský. Aj pravdu ukázať je totiž antisemitské. ()
Linkers je jako šmelinář výbornej, zápletka filmu by ale utáhla sotva poloviční stopáž. ()
Poplach v Kovářské uličce jsem četl někdy ve čtvrtý třídě (mám dojem, že dokonce šlo o povinnou četbu), a i když mě to tenkrát bavilo, nikdy jsem se k tomu nevrátil. Dneska jsem poprvý viděl tenhle film, kterej mě celkem příjemně překvapil. Navzdory nedávnému nástupu komunismu vznikl povedený a až na pár drobností zcela apolitický film. Přes cílové zaměření na dětské diváky mě především bavila šmelinářská dvojka Linkers-Svozilová. ()
Kouzelná věcička s podmanivou atmosférou starých ČS filmů, vklouzla jsem do dětských střevíčků a okamžitě se stala spřízněnou duší malého Františka.. Příběh o bezcharakterním obchodníkovi, lépe řečeno lichváři, mě vtáhnul na první dobrou a tomu houfu dětí jsem od srdce fandila.. Herecký ansámbl výborný, zejména tedy zlodějské duo Linkers-Svozilová, dědeček v podání Stanislava Neumanna úžasný, no a samozřejmě nepřehlédnutelná autorita Jiřího Plachého.. Děti zaslouží pochvalu zvlášť, tak příjemné a milé osazenstvo se zřídkakdy vidí.. Krásné filmové pohlazení, bylo mi potěšením.. ()
Pěkný dětský film se špetkou detektivky i kritikou bezohledné chamtivosti v období Velké hospodářské krize. Boj statečných dětí za potrestání podvodníka se vyvíjí v báječnou napínavou podívanou . Skvělý Eduard Linkers jako podvratný obchodník, čestný dědeček Stanislav Neumann, či spravedlivý, ale přísný policista Jiří Plachý, jsou jen příkladem kvalitních českých herců tohoto milého příběhu s atmosférou první republiky. ()
Pěkný film s atmosférou pavlačových domů a hokynářských krámků. Detektivní příběh určený spíše dětem, ale i dospělí se u tohoto filmu pobaví. Hlavně u skvělé šmelinářské dvojici - Světla Svozilová a Eduard Linkers, kterého si vždycky vybavím z filmu Nikdo nic neví, když ho táhnou v dětským kočárku Jarda Marvan Franta Filipovský a hraje tam opilého esesáka a haleká " Holaladydýýý ". Další role zaujmou určitě Stanislav Neumann v roli Frantíkova dědečka a L.H.Struna v roli Kolíska. Film vznikl na motivy knihy Václava Řezáče - " Poplach v Kovářské uličce " . ()
Dost mozna jeden z prvnich tak trochu filmu pro deti. Velmi jednoducha zapletka, ale kulisy kolonialu byly dokonale a Eduard Linkers dal filmu uplne jiny rozmer. Zaujal i Jiri Plachy v roli policisty. ()
Knihu jsem zhltal jako dítě, film jsem viděl o 40 let později a přišel mi šedivý... ()
Najobľúbenejšia postava filmu: pán Bočan. ()
"Pane Bočane, dobrou noc. Moje úcta..." Úctu si tenhle kouzelný dětský příběh rozhodně zaslouží. Možná je ta zápletka na konci trošinku naivní, možná je postava pana Bočana, podvodníka a navíc i překupníka kradených věcí, trošku schématická, ale jinak ten film má v sobě vše, co by dětský film měl mít. Výborná atmosféra se špetkou napětí a detektivního nádechu, přesvědčiví/autentičtí dětští herci a k tomu několik dobře zahraných dospěláckých figurek (Neumann, Plachý st.). Trošku jsem váhal nad plným počtem hvězdiček, ale nakonec u mě asi zvítězilo to nadšení z dětiček. Ta energie z nich plynoucí, ten jejich houf, to prostě nemělo chybu... ()
Navzdory době natočení je Zelená knížka podivuhodně vyklidněné sociální drama. Tehdy čerstvému režimu by totiž předloha mohla posloužit jako základ pro tepající antikapitalistickou agitku, a ani by se nemusela příliš přepisovat. Jejích kvalit bohužel dosahuje jen vynikající Euard Linkers v roli lakomého hokynáře Bočana, naštěstí zbytek filmu nijak propastně nezaostává. ()
Film pro deti, tempo svizne a pravda a laska zvitezi nad lzi a nenavisti... Me to docela bavilo. ()
Príliš natiahnutý a naivný príbeh skôr pre detského diváka... ()
Velice dobře zfilmovaný příběh Václava Řezáče, který jsme jako kluci dobře znali. Ono se šidilo, šidí a bohužel i šidit bude. A tohle je vlastně pohádka o tom, jak houf dětí přemohl všemocného hokynáře, který nejenom připisoval sousedům jejich dluhy, ale také obchodoval s kradeným zbožím. Eduard Linkers se na tuhle postavu dokonale hodil.Nic propagandistického v tom není. Snad jen v tom, že jsme věřili, že v socialismu už nebude možné lidi okrádat... ()
Reklama