Režie:
Cecil B. DeMilleKamera:
Loyal GriggsHudba:
Elmer BernsteinHrají:
Charlton Heston, Yul Brynner, Anne Baxter, Edward G. Robinson, Yvonne De Carlo, Debra Paget, John Derek, Cedric Hardwicke, Nina Foch, Martha Scott (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Velkoryse pojatý historický snímek hollywoodského režiséra Cecila B. DeMillea vychází z druhé knihy Starého zákona a soustřeďuje se na líčení Mojžíšových osudů. Děj začíná v okamžiku, kdy se malého dítěte, které připlave v košíku po řece, tajně ujímá Bithiah, královna Egypta a přijme je za své. To je pak vychováváno v přepychu a dostane se mu vzdělání. Teprve až v dospělosti Mojžíš zjišťuje, že vlastně patří do jiné společnosti. Procitá z „bohatého snu“ s vědomím, že musí židovskému lidu vrátit svobodu. S pomocí otroků se vzbouří proti nevlastnímu bratrovi faraónovi a kněžím, kteří pevnou mocí ovládají Egypt... Zkušený hollywoodský tvůrce a režisér Cecil B. DeMille, se vrátil k stejnému biblickému tématu již podruhé, první němou verzi natočil v roce 1923. Rozpočet finančně náročného projektu byl v době jeho vzniku mimořádně vysoký, film nakonec stál 13 milionů dolarů. Příběh je ukázán jako strhující dobrodružství, plné víry a vášně, s univerzálně platným poselstvím. Přitažlivost filmu, je kromě tématu, položena na velkolepé výpravě, součástí děje jsou obrovské makety pyramid, vynikající práci kameramanů s barvami a skvělých hereckých výkonech holywoodských hvězd. Postavu Mojžíše ztvárnil Charlton Heston, úlohu faraona hraje Yul Brynner. Kromě toho se natáčení účastnilo asi sedm tisíc statistů, dvojnásobně vysoký počet zvířecích „komparsistů“, dodnes jsou obdivuhodné některé optické triky (zejména obraz odchodu Židů z Egypta, před nimiž se rozestoupí vody Rudého moře). (Česká televize)
(více)Recenze (140)
Jeden z najveľkolepejších historických veľkofilmov všetkých čias. Také filmy sa už dnes netočia a keď sa aj niekto o také niečo pokúsi (viď. nová verzia Ben Hura), vyjde to maximálne priemerne a sterilne. Ústredná dvojica v podobe Mojžiša (Heston) a faraóna (Brynner) bola perfektne zahraná. Obrovské davové scény, na svoju dobu perfektné triky a vznikol tak film, ktorý si pozriem kedykoľvek znovu, napriek svojej ozrutnej dĺžke. ()
Mojžíšův příběh zná asi i ten nezatvrzelejší ateista. Desatero přikázání je pak naprosto šílená skoro čtyřhodinová záležitost, ale také jeden z nejdražších a nejvýdělečnějších filmů 50. let. Jak to dopadlo? Překvapivě výborně i když jsem ze stopáže měl fakt strach. Režisér Cecil B. DeMille se nesnažil o inovace, modernizace nebo akčnost. Jen naprosto poctivě s důrazem na každý detail převedl jeden z nejslavnějších biblických příběhů na plátna kin. S monumentálními davovými scénami, úžasnou výpravou a kostýmy, které by dnes v éře CGI prostě nevypadaly tak poctivě. Na to že jde o "sandál" tu není prakticky jediná bitevní scéna a je to spíše velkolepé divadelní drama. Ale ani na minutu jsem se nenudil, protože prostě skvělí herci a skvělé postavy. Edward G. Robinson si z gangsterek odskočil zahrát dalšího ukázkového slizouna, skvělá je i sice milující, ale manipulativní Nefertari v podání Anne Baxter. A samozřejmě je tu dvojice hlavních představitelů. Yul Brynner v roce 1956 stvárnil Rusa, Thajského krále a naprosto věrohodného faraona a každého úplně jinak. A Charlton Heston je fantastický. V jeho podání sledujeme Mojžíše jako slávu hledajícího egyptského prince, zmítaného pochybami při objevení svého původu, otroka, skromného pastevce i jako sílícího vůdce, který neochvějně věří v Boha a svůj lid. Nechybí tu žádná scéna a režisér efekty řešil zajímavě - Bůh jako ohnivý sloup, působivé předání desatera, smrtící mlha vraždící prvorozené. A samozřejmě úchvatná scéna rozestoupení moře. I tak si ale myslím, že si Zakázaná planeta v roce 1956 zasloužila toho Oskara za efekty trošku víc. Nicméně fantastický film a historický film roku 1956. ()
Desatero přikázání je velkofilmem se vším všudy. Nádherná výprava, hvězdné obsazením, monumentální scény, na svou dobu působivé filmové efekty a silné téma. S tím posledním mám ovšem velký problém. Samotný biblický příběh by ani nevadil. Přesto, že neuznávám církev a organizovaná náboženství a jejich vidění světa, tak starověké legendy, které si přivlastňuje a upravuje dle svého, jsou samy o sobě zajímavé. Bohužel tohle zpracování se mi nelíbilo. Hvězdní herci dostali patetické dialogy, které působily často jako kázání. Byli u toho strnulí a jen deklamovali morální a náboženská moudra. Filmy o víře a náboženství jsou občas fajn, ale tohle bylo z hlediska obsahu jako krásně načančaná, nicméně vnitřně špatná propaganda. I jako reklama na křesťanství a na Boha to selhává. Bůh byl dle Mojžíše asi sadista a exhibicionista. Místo toho, aby jako všemocný jednoduše osvobodil svůj lid, musel se předvádět, týral Egypťany, zabíjel jim prvorozené a předváděl podivné jarmareční kejkle. Není to v rozporu s jeho desaterem? :-) Převládají velmi rozporuplné pocity. Navíc to bylo dlouhé a v mnoha místech zbytečně utahané. Film jsme sledovali čtyři večery. Nakonec dávám tři hvězdy, ta třetí jde ale sotva vidět. Desatero nedoporučuji, raději se podívejte na něco jiného. Dobrým příkladem, jak podporovat myšlenky křesťanství ve filmu, je třeba Ben Hur. ()
Starý,dobrý Hollywood se vším tím pozlátkem a sny,které dávno odnesl vítr a nová vlna. ()
Kdy už se odhodlat ke shlédnutí tohoto veledíla, než o Vánocích. De Mille na to jde velmi divadelně již od úvodního autorského slova před oponou, kdy divákovi přislíbí pauzu. První polovina, zabývající se Mojžíšem - civilistou je mnohem více záživná, než když se Cecil pustí do svého afektovaného pojetí víry ála Amerika, kde všichni neustále padají na kolena, pronášejíce velká slova. A přibližně každých 30 minut se na obrazovce shromáždí neskutečný počet tanečnicc a předvedou nějaké číslo - záminky jsou různé:) Heston a Brynner jsou dobří, efekty na tu dobu asi celkem 2012kové. Délka překvapivě ani nevadí...ale Hebrejci teda chudáci dopadli komicky. ()
Prvá časť bola skôr pasívna, taká ukecaná, plná intríg alá telenovela, ale nenudila, práve naopak bavila ma. Druhá časť, ktorá mala byť epickejšia, práve naopak zas dejovo drhla. Väčšina egyptských rán bola spomenutá medzi rečou bez dostatočného efektu. Vycibrené dialógy, ktoré boli v prvej časti, tu boli suchopádne, bez emócií a nemyslím si, že by to bolo dabingom. Potom to už íšlo rýchlo rýchlo. Aj napriek dĺžke tohto filmového eposu, by som z neho nevystrihol ani minútu ()
Tak som počas týchto sviatkov pokoja hľadal v TV niečo čo by sa dalo pozerať a narazil som na túto klasickú klasiku z klasickou biblickou témou. No a zaujalo ma to, prvá polovica takmer 4 hodinovej celkovej stopáže je pojatá takpovediac civilne a zachytáva premenu Mojžiša z egyptského princa na otroka a vyhnanca. A robí to natoľko dobre že som vôbec nemal nutkanie prepnúť to niekam inam a užíval som si ten typicky Hollywoodsky veľkofilm svojej doby. Charlton Heston bol na podobné role stvorený a plešoun Yul Brynner ako "zlý" Ramses skrátka musí zaujať. No, scéna keď Mojšiš konečne vystúpi na horu Sinaj a stretne sa so svietiacim kríkom, alias "som ten ktorý som" bohom je oproti predchádzajúcemu deju tak nejak o ničom a predznamenáva koniec prvého dejstva. V tomto bode sa z Mojžiša ktorý bol dovtedy možno patetickým ale charizmatickým hrdinom stane fanatický patrón s desivo natupírovaným három, ktorý neustále feťácky hľadí do neznáma a jeho prejav sa obmedzuje na kázanie a vyhrážky. Chápem že taký charakter mal proste z Biblie, ale tá zmena mu jednoducho dramaticky uberá sympatie a robí jeho charakter úplne plochým. Divák potom nevyhnutne musí začať rúhačsky fandiť naštvanému Ramsesovi ktorý okolo seba nenávistne vrhá zachmúrené pohľady. Takže druhá polovica je napriek egyptským ranám a úchvatným davovým scénam prekvapivo slabšia než tá drístacia prvá, keďže tvorcovia tu už na rozdiel od Mojžišovej mladosti nemajú možnosť improvizovať. Každopádne, pred rozostupujúcim sa morom klobúk dolu. ()
"They will ask "What is his name?" How shall I answer them?" "I am, that I am." Výpravný veľkofilm, ktorého silným nedostatkom je jeho strašne statické, až divadelné stvárnenie. Strojení herci prednášajú svoje repliky až strojovo neprirodzeným spôsobom, z dialógov a z dejového vývoja vyžaruje veľká dávka naivity. Hoci je to istotne monumentálne dielo, s veľkolepými kulisami a na svoju dobu perfektnými špeciálnymi efektami, veľmi silne zaváňa gýčom. Herecky nad všetkými vyčnieva Charlton Heston, ako Mojžiš veľmi pôsobivý ("Stone him! Stone him!"). Zaradenie filmu medzi "1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete" je celkom dobrý vtip (dovolím si z danej knihy podarený citát : "Film je plný absurdít a nevkusu, ale farba je úchvatná."). "Close the door, Joshua, and let death pass." ()
Klasická podívaná z (v té době) klasického Hollywoodu. Vizuální efekty jsou vydařené a herecky dobře ztvárněné. Film by mohl svou kvalitou posloužit jako "učebnicový" příklad jak točit historické filmy. ()
I na mě jako ateistu to působilo velkolepě a monumentálně...jedinou výtku mám ke stopáži, která byla trochu přehnaná ()
Vizuálně dokonalý historický film. A ačkoliv jsem ateista ( Alespoň z pohledu běžných věřících! Věřím totiž, že naši galaxii spolu s celým vesmírem vysmrkal z nosu Velký Zelený Křečopažout a hrozím se dne příchodu Velkého bílého kapesníku ), biblická témata a postavy mě odjakživa zajímají a tento epos Cecila Blounta DeMillea je zpracován přímo ukázkově a se vší pompou! Dle mého názoru jeden z nejvýznamějších kinematografických děl, co se náboženského tématu týče ( v rámci křesťanství )!!! Za sebe můžu jen doporučit, ikdyž konkrétně tento tvůrčí styl amerických, historických velkofilmů působí již zastaralým dojmem, pořád stojí za to mrknout na toto dílo! Tyto filmy zkrátka mají své kouzlo. 4* za 82% ()
Krásně barevný (a tím myslím opravdu pořádně barevný) velkofilm - žádná modernizace předlohy, jen prvotřídní řemeslně-umělecká práce a krásný souboj dvou úžasných herců - Hestona a Brynnera. Jeden z nejlepších filmů jinak debilního "žánru" meče a sandály. ()
DeMillova velkolepá adaptace ve srovnání s mnoha jinými velkofilmy podžánru "meč a sandály" beznadějně zastarala. Nemá ani náznak nějakého vývoje postav (jako třeba Ben Hur), nemá žádné velkolepé scény (snad s výjimkou přechodu Rudého moře) a i její výprava dnes vypadá kašírovaně (na rozdíl od Kleopatry). Přesto se dají najít i jednotlivá pozitiva, a film by se "měl promítat, když už se koupil, ovšem s mým vysvětlujícím komentářem." Těmi pozitivy jsou Yul Brynner v roli faraóna, který až posedle pronásleduje Mojžíše bez ohledu na následky, a některé jednotlivé scény. Moje nejoblíbenější je proměna vod v krev. Mojžíš strčí hůl do vody a ta se začne barvit rudě, opravdu mně vždycky zamrazí. ()
Koukám, že DeMille už jedno Desatero natočil v němé éře, kde se nejspíš trochu zasekl, protože jeho režijní vedení je statické. Kamera stojí na jednom místě a herci jako v divadle odříkávají své patetické repliky. Ač je to velký film a ten příběh v sobě sílu má, tak ono zpracování je natolik umělé a teatrální, že to ke mně nepromlouvalo. Tedy prvních 100 minut to pro mě bylo ještě podmětné, protože jsem Bibli dosud nečetl, takže toto bylo mé první setkání s tímto příběhem, který jsem znal jen velmi úsečně. Během sledování jsem často fantazíroval nad tím, jaké to asi doopravdy muselo být během 13 století př. n. l. v Egyptě, kdy Hebrejci sloužili faraonovi, což film dostatečně autenticky nepřibližuje, protože je to dobově zatížené dílo z padesátých let, kde všichni mluví anglicky v divadelně načančaných setech a explicitnímu násilí se tvůrci vyhýbají, což takové látce škodí. Přesto musím říct, že jestli na mě aspoň něco trochu fungovalo, tak to bylo prvních 100 minut, kdy Mojžíš bojuje o faraonovu přízeň, jeho bratr proti němu pletichaří a on se ztotožnuje s otroky a objevuje pravdu o svém původu. Jakmile je však Mojžíš ale vyhoštěn, tak mě to ztratilo a od té doby, kde se z něj stane prorok, tak mě přestal zajímat on i jeho snahy. V druhé půlce je to navíc přespříliš utahané a trapně teatrální, což je dáno tou křesťanskou nabubřelostí. Pokud se však divák nad filmem jen trochu zamyslí, tak se to celé začne hroutit... Příklad: Mojžíš jakožto faraónův domnělý syn, je pověřen výstavbou města a poté, co ačkoliv už vystavěl mnoho, tak najednou začne být hrozně překvapován tím, jak je s otroky zacházeno a jak se k nim jeho muži chovají... Takových scénáristických nešvarů je tam celá řada a divák buď musí přestat myslet (...a začít věřit), což se mi docela příčí anebo být velmi tolerantní, což jsem ochotný být, pokud mi jsou nedostatky něčím kompenzovány. Zde ale podléhám dojmu, že autoři si nárokují 4h divákova času a nabízí jen naivní, vymělkovanou a patetickou slátaninu, která dramaticky příliš nefunguje, ačkoliv vím, že se tam nekde může ukrývat silný příběh o osvobození utlačovaných, o sebenaplňujícím proroctví i o lidských ctnostech a neřestech. Tahle adaptace je ale jenom přebujelým hovnem, do něhož nedoporučuji investovat pozornost. ()
Ch.Heston v jedné ze svých životních rolí. Skvělý velkofilm, na tehdejší dobu ohromující efekty a velkorysá výprava. Scéna, kdy obdrží desky Desatera, je dodnes dechberoucí stejně jako přechod Rudým mořem. ()
Dalsi takmer stvorhodinovy historicky monumentalny velkofilm z patdesiatych rokov minuleho storocia,ktory sa nezabudnutelne zapisal do dejin filmoveho platna,uzasne kostymy,vyprava,rezia,scenar,dialogy,herci,kulisy ci hudba,takmer dokonale dielo,nieco tak neuveritelne na tu dobu uz v buducnosti nikdy nevznikne,sklanam sa pred tvorcami,naozaj nadherna zalezitost a to nie som clovek,ktory chodi do kostola...:-) ()
Není to až taková pecka jako jiné historické velkofilmy s mým oblíbencem Charltonem Hestonem (Cid, Ben Hur ...), ale i tak si to alespoň 75% zaslouží. PS: Patos a vlezdočernoprdelectví lze snímku vzhledem k době vzniku asi těžko vyčítat ... ()
Veľkolepé a monumentálne spracovanie jedného z najikonickejších častí Starého zákona. Príbeh Mojžiša a jeho ľudu, ich boj dostať sa von z Egypta, putovanie cez púšť a prevzatie desať Božích prikázaní – to všetko je zachytené v tomto filme a na veľmi vysokej úrovni. Z hereckej stránky veľká spokojnosť. Ch. Heston – on ako by sa narodil pre také filmy; Yul Brynner – v roli Ramesesa (viac nie je potrebné napísať). Vizuálne a zvláštne efekty, na tie roky, sú veľmi kvalitné. Film, ktorý milovníci sfilmovaných Biblických príbehov nesmú vynechať. P.S.: „Boh je Boh!“. Osobné hodnotenie: 92% (*****) ()
Na 4 hodinový film to vcelku utieklo. Na týchto starých filmoch mám rád tú cik pauzu v polovici... aspoň to nemusím pauzovať keď si potrebujem odbehnúť 😁. Hviezdička plus za ten veľký počet kráv 😁. ()
Megalomanie v obrazech i ve slovech. A to mám některé hollywoodské historické eposy docela rád - především Mankiewiczovu Kleopatru; ta je ovšem při vší své opulentnosti kultivovaná a napsaná jazykem takřka shakespearovským. Ten Commandments oproti ní působí jako slavnostní zahájení olympiády vygradované koncertem skupiny Queen. ()
Reklama