Režie:
František FilipScénář:
Jiří ProcházkaKamera:
Vladimír OpletalHudba:
Karel SkleničkaHrají:
Jan Pivec, Jaroslav Marvan, Dana Medřická, Libuše Havelková, Josef Kemr, Jiřina Šejbalová, Martin Růžek, Josef Gruss, Stella Zázvorková, Alois Dvorský (více)Obsahy(1)
Dramatizace staropražské povídky spisovatele Ignáta Herrmanna je hereckým koncertem Jana Pivce. Herec v tomto filmu z roku 1964 nechal zaznít všechny rejstříky svého zralého herectví, od poloh vysloveně komických až k tónům, zaznívajícím tragickým podtextem. A přestože postava Vavřince Konopky v tomto příběhu zřetelně dominuje, velký herec disciplinovaně ponechal dostatek prostoru i spoluhráčům, především Jaroslavu Marvanovi, Daně Medřické (její jedovatá Petronila je znamenitou figurkou), skromné Libuši Havelkové i bohémskému Josefu Kemrovi a všem dalším. Režisér František Filip zde byl vlastně dirigentem, který dostal k dispozici nádherně sladěný orchestr sólistů... Ale vraťme se do předminulého století. Kampak to asi ten důstojný a dosti tělnatý pan oficiál Konopka peláší? A dokonce běží tryskem a bez klobouku… (Česká televize)
(více)Recenze (89)
Moc se mi to nelíbilo, vtipné mi to nepřišlo, dějově se to tvářilo jako film z 30. let a dojem moc dobrý to ve mě nezanechalo. Herci jsou sice dobří, ale to nestačí. ()
Nostalgická nádhera! Herecké mistrovství pánů Pivce, Marvana a Kemra i režijní rutina Františka Filipa dělá z této literální miniatury černobílý televizní skvost...a v scenáristické interpretaci páně Procházky tady dokonce Ignát Herrmann připomíná povídkového Karla Čapka... ()
Povídky Ignáta Herrmana jsou banální lidové čtení ze starých časů a kdysi sloužívaly jako předlohy k líbezně nevkusným filmům s dvojicí Pištěk-Nedošinská. Také Příběh dušičkový je založen na dráždivě bulvární zápletce, ale František Filip ho natočil tak, že daleko víc připomíná čapkovské adaptace jako O věcech nadpřirozených nebo Čintamani a podvodník. Jeho tv uvedení na Vánoce 1964 se setkalo s takovým nadšením, že se film dodatečně promítal i v kinech. Lví podíl na úspěchu má Jan Pivec jako zakřiknutý oficiál Konopka, spořádaný muž, který panikaří kvůli každé maličkosti (Pivcovo slavné "jéžišmarjá" tady zazní snad stokrát) a co teprve, když mu jeho zlá žena Dana Medřická uteče s cirkusákem (jéžišmarjá), ba co hůř - co když se vrátí (dtto)! :-) Znamenité herecké výkony i ve vedlejších rolích (Marvan, Havelková), ba i v epizodních (skvělá scéna s jasnovidkou Jiřiny Šejbalové). 80% ()
Dokonalé a nenapodobitelné Pivcovo herectví a jeden z nejlepších Pivcových televizních výkonů vůbec, s jeho slavným a typickým"jéžišmarjá", co více si může divák starých černobílých "TELEVIZNÍCH" snímků ještě přát..? Revident v podání Jaroslava Marvana byl také výtečný, podobně jako třeba menší role Dvorského zřízence. Zhruba tak na stejné úrovni s jiným úspěšným Filipovým televizním filmem "Láskou jako trám! Vše podstatné už ale napsal a vystihl uživ. Oskar. Nikdy neokoukatelná, stálá, a hodnotná televizní zábava. Televizní Pivec byl stejně nejlepší, to mi nikdo nevymluví. ()
Velmi příjemná televizní inscenace Herrmanovy povídky, které dominují herecké výkony všech zúčastněných. Trochu mi připadá, že ty příběhy, co se odehrávají ještě za Rakouska - Uherska mají zvláštní kouzlo, které se jen těžko překonává. ()
„Jak málo mužskýmu stačí ke štěstí. Za trochu laskavější slovo každá ženská mužskýho utáhne na vařený nudli. My jsme holt slabý pohlaví…slabý? To je slabej výraz.“ Moc hezky to pan oficiál Vavřinec Konopka shrnul…Velmi příjemná komedie, jedna z těch staromilských (dobovou atmosférou i stylizovaným jazykem). Místy možná trošičku šovinistická (nevtíravě a především neurážlivě), ovšem ve svých frcích dost často pravdivě trefná. A v neposlední řadě zábavná. Není to sice zrovna ten typ komedie, u kterého se klátíte smíchy, to byste byli na špatné adrese, ale ono to zase tak moc nevadí, protože máte potřebu se u ní stejně téměř pořád usmívat. O zbytek se už starají výborní herci, z nichž každý hraje s noblesou sobě vlastní. Pivec, Kemr, Medřická, Marvan…co jméno, to parádní výkon, i když je pravda, že Pivcův téměř neustále utrápený a nervózní Konopka přece jen nad ostatními vyčnívá. Celkově to vidím na slušné 4*.„Ráčej se posadit, neráčej stát, po práci chce se nám každýmu spát.“ - „Jéžišmarjá, vona mluví ve verších.“ ()
"Jéžišmarjá!" Jsou zkrátka inscenace, u kterých se člověk baví od začátku do konce a ze sledování všech těch skvělých hereckých výkonů je mu hezky, no a když skončí, je mu hezky dál. Tohle je jedna z nich. ()
Příběh, který vždy zaručeně pobaví i pohladí. Nikdy neodolám. ()
Jana Pivce mám velmi rád. V tomto filmu a ještě v Lásce jako trám dle mne naprosto exceluje ve svém pro něj typickém komediálním projevu. ()
Herci úžasní.. ()
"...taková ženská, pod pořádným mramorovým monumentem, je nejbezpečnější." Jedna z najpohodovejších komédií a s výkvetom českého herectva. Niektoré bonmoty, hlavne od J. Marvana, by mali vytesať do kameňa. Pokiaľ nemáte zrovna dobrý deň tak si to pustite. Za pokus to určite stojí, jasný plný zásah. ()
"Vždyť muž bez ženy je jako bezmocné dítě...". Herecký koncert plný roztomilých úvah o nutnosti manželství. ()
Pivec! Víc Pivce! I když je to jen nekonečně natažená fousatá anekdota. Po dojití úvodních titulků se záběr do výlohy antikvariátu rozšiřuje, takže vedle kusů edice Hermannových spisů spatřujeme nápis FRANZ KAFKA LEBTE IN PRAG. Jde o knihu Emanuela Frynty z r. 1960. ()
A pak, že muži nestárnou. No stárnou, bohužel. Ježišmarjá! Od Šejbalové bych si budoucnost taky nechala vyložit, její jasnovidka se mi zamlouvala ze všech postav nejvíce. Hermannův banální příběh je zpracován s citem, sehrán elitními herci, ale přesto stále zůstává banálním příběhem. Pivcovi se občas zasmát dá, graciézní Kemr scénu rozsvítí, ale přesto na mě film působí omšele. ()
S týmto filmom sa u mňa spájali pomerne vysoké očakávania. Plejáda skvelých hercov, spoľahlivý režisér, tak prečo by som sa netešil? Moje očakávania neboli naplnené. V podstate ma celý príbeh nudil, herci hrali podľa očakávania a zaujala ma nanajvýš archaická čeština. Som zvedavý, kedy sa konečne dočkám domáceho filmu, ktorému by som mohol s pokojným svedomím nadeliť štyri hviezdičky. Dušičkovému príbehu ani náhodou. ()
Nádherný starosvětský jazyk, zvláště Pivec - Marvan. "Ve vší počestnosti přišly další Dušičky" apod. ()
Jéžišmarjá! Tohle že je film, kterému jsem před 5 lety dokázal udělit 5 hvězdiček? ...na kterém jsem se tenkrát tak skvěle zabával, že jsem si ho tenkrát s chutí pak velmi brzy pustil ještě jednou opakovaně? Moje vzpomínky na Příběh dušičkový byly pěkné, pamatuji si, jak jsem s gustem hltal herecké sólo Jana Pivce, který byl pro mě tehdy v tomto filmu menším zjevením. Už několikrát jsem se chystal, že se na film podívám znovu, abych si ho po čase připomněl a dopsal k němu chybějící komentář. Teď na to konečně došlo a možná, že se za těch pár let ze mě stal příliš náročný divák nebo s rostoucím přehledem v zahraniční tvorbě už prostě některé filmy pro mě nedokážou plně obstát, ale dostavilo se mírné zklamání. Mám rád dobré komedie, ale tato mě s odstupem času až na pár momentů moc nerozesmála, vedle herecké sešlosti ničím dalším neoslovila, prostinký příběh svým dějem i zpracováním působil hodně starosvětsky už i na dobu vzniku a opakovaně si film už určitě nepustím. Když Pivec pronesl své jéžišmarjá poprvé, zpozorněl jsem, když to zopakoval podruhé, potřetí, zasmál jsem se, podesáté už mě to přestávalo bavit, popatnácté už to začlo být otravné a podvacáté se jeden už jen diví, že ten samý vtip ještě Filipa s Pivcem pořád dokola baví... *** Legendární čeští herci nezůstávají nic dlužni své pověstí, Pivec svými poznámkami směrem do kamery vnáší kouzelný ironický nadhled, Marvanův úředík uklidňuje svými poklidnými výroky, Kemr náladu spestří s gustem cirkusového pěvce, zaujme i Dana Medřická coby nezvykle hrubiánská mrcha. Herci svými výkony úspěšně zapalují v této jinak omšelé mlze velké světýlko, nezklamou, ale jsou taky jediným důvodem, proč se na to podívat. Riskantní pokus vytvořit z kratičké povídky celovečerní film tady zase jednou narazil na limity povídkového útvaru. [60%] ()
Kde vzít slova k vystižení tohoto skvostu, „ježišmarjá“ kde je vzít? Jak popsat výkon Jana Pivce, který tu pod krásným jménem Vavřinec Konopka ;-) připomíná zašlou slávu českého herectví, bez afektu a póz..? Jak mám hodnotit film, kde se mi sešli u jednoho stolu hned tři mistři z mojí herecké topky? Nikdo z nich mně totiž nechce z hereckého nebíčka poradit, jen se potutelně usmívají. To jsou celí oni! :-) Tak je tam pane režisére Filipe aspoň pozdravujte a dejte mi na ně pozor……a já zůstanu u tohoto patosu. Snad mi ho páni odpustí a zdejší kolegové taky. Každý má právo na slabší chvilku. :-) ()
Doménou režiséra Františka Filipa nebyl film, ale poněkud skromnější a komornější prostředí televizního studia. Jeho cit pro výběr příběhů i těch, kteří je potom před kamerou oživovali prostřednictvím svého hereckého umění zůstával a zůstává trvalou hodnotou, překlenující již několik dekád lidského života. Vpravdě neodolatelná adaptace jedné z Herrmannových starosvětských vyprávěnek, odkazujíc svým pojetím spíše k tradici typické prvorepublikové veselohry, sklidila později nečekaně příznivý divácký ohlas i na plátnech kin. Trojským koněm tu je totiž mimořádný a dost možná i životní výkon excelujícího Jana Pivce v roli věčně nešťastného oficiála Konopky, spoluutvářený nenapodobitelnými, typicky "pivcovskými", povzdechy a lamentacemi. O třídu níž rozhodně nejsou ani jeho partneři – vynikající polohu tu v dryáčnicky hubaté odběhnuté ženušce nalézá skvělá Dana Medřická, vynikající jsou i ostatní, především Marvan, Kemr, Havelková i Šejbalová. K naprosté spokojenosti schází snad jen převedení na DVD nosiče, neb v případě této nefalšované perly československé televizní tvorby je to až s podivem. ()
Zbavit se panovačné ženy je úleva, a ne strast. ()
Reklama