Režie:
Carol ReedScénář:
Philip DunneKamera:
Leon ShamroyHudba:
Alex NorthHrají:
Charlton Heston, Rex Harrison, Diane Cilento, Harry Andrews, Alberto Lupo, Adolfo Celi, Venantino Venantini, John Stacy, Fausto Tozzi, Maxine Audley (více)Obsahy(1)
Zlaté období italské renesance zachycené ve střetu titánů své doby – umělce Michelangela Buonarrotiho a papeže Julia II... Počátkem 16. století proslul během svého pontifikátu „papež válečník“ Julius II. (R. Harrison) zejména svou výbojnou politikou za účelem posílení pozice Papežského státu. Také však i jako mecenáš umění, který po sobě hodlal zanechat dílo velebící slávu Boha. K tomu mu měl posloužit geniální, ale vzpurný sochař Michelangelo Buonarroti, jemuž papež nařídil, aby se postaral o výmalbu stropu Sixtinské kaple. Umělec excelující zejména jako sochař sice zakázku přijal a na freskách začal pracovat roku 1508, ale často se vůli papeže vzpouzel. To vyústilo v několikaletý spor dvou neústupných osobností… Historický snímek Carola Reeda nominovaný na pět Oscarů a natočený podle předlohy Irvinga Stonea "Agónie a extáze" nabídl vedle impozantní výpravy hlavně herecký koncert Charltona Hestona a Rexe Harrisona v úlohách zcela rozdílných individualit, jejichž náhled na svět se často různil. Jako poctu velkému sochaři, architektovi, malíři a básníkovi Michelangelovi také tvůrci natočili krátký prolog o jeho díle, který předchází vlastnímu filmovému příběhu. (Česká televize)
(více)Recenze (127)
Uzasny historicky film,ktory zachytava osudy famozneho umelca Michelangela Buonarrotiho a jeho veldielo,prenadherny strop Sixtinskej kaplnky,ale i vtedajsieho papeza Juliusa II.,musim uznat,ze to,co dokazal tento sochar a maliar je neuveritelne,ale zvladol to,co mu vynieslo slavu i poctu az do konca sveta...:-) ()
Sixtínska kaplnka je v umení pojem a tento film je o jej stropnej výzdobe. Ale nie tak celkom. Základom je vzťah pápeža Juliána k Michelangelovi ako geniálnemu umelcovi. A pápež v tých časoch bol aj vojvodcom, čo ma dosť prekvapilo. Rušivá bola len hlasitá hudba v podaní trúbiek a mníšskych chorálov. Aby som nezabudol, v úvode vás čaká asi 15 minútové intro o diele a živote Michelangela, kde v detailoch môžete vidieť fantastickú prácu s mramorom.. ()
Tieto staré americké veľkofilmy majú v sebe všetky príchuť holywoodskej naivity, ale každopádne ide o pekne vystavaný príbeh s dvomi skvelými hlavnými protagonistami. ()
Když jsem se začala dívat, došla jsem k závěru, že se jedná o jiný film. První půl hodina je totiž dokument, záběrem na jednu sochu za druhou a Florencii a Řím. Ani to mě neodradilo, naštěstí, po půl hodině totiž přišly zahajovací titulky k této velkolepé filmové fresce. Je nám ukázáno, že Michelangelo byl fascinující umělec, sochař, malíř, který nechtěl malovat, a řemeslník. Pracoval do úmoru. V chladu, nepohodlí, bez vidiny na konec pracoval na něčem, čemu nevěřil. Byl vizionářem. Hrdým a svrchovaným vládcem toho, co dělal. Klonil se jen před slávou Boží. A papež Julius nebyl jiný. Více válečník než pastýř, nebojácný, klanící se věčnosti, propadající kouzlu umění i v prostřed válečné vřavy. Ve službách papeže je ve skutečnosti příběhem čtyř. Dvě nezapomenutelné vedlejší role z rodu medicejských neztělesňují ve filmu vlastní životy, a přece je jasné, že byly velkolepé, sekundují Michelangelovi a ještě vykazují velkou dávku moudrosti. Svou chápavostí vnášejí lidskost do ztvárnění dvou géniů své doby, svými dialogy odhalují jejich vztah jako takřka milenecký věčnou vášní, příchylností a svárem, jehož podstatu jsou schopni ke smůle hlavních protagonistů schopni nehlédnout jen oni dva... A přece chápat, tolerovat a milovat. ()
Perfektní pětihvězdičkový film! Krásné kostýmy, skvělá hudba, fantastické herecké výkony obou hlavních protagonistů a precizně zpracovaný příběh stavějící zejména, ale nejen na propracovaných dialozích, upřímně radost zhlédnout. The Agony and the Ecstasy je jedním z mála filmů, na kterých se zub času podepsal pramálo, na technickém zpracování je sice stáří filmu znát, ale na výsledný skvělý dojem z filmu to prakticky nemá žádný vliv. ()
Historický film věrný realitě, dobře psychologicky prokreslující obě ústřední postavy. Žádné rozmáchlé patetické drama se vzdor mým obavám nekonalo, byť doba vzniku takovýmto spektáklům přála. Snímek, jemuž předchází netradiční edukativní úvod (proč ne), poctivě a precizně zachycuje Michelangelovu oddanost umění, touhu po perfekcionismu hraničící s posedlostí a jeho velice asketický způsob života. Kopie Sixtinské kaple vytvořená ve studiích Cinecittà se opravdu povedla; za povšimnutí stojí i pasáže točené přímo v carrarských mramorových lomech. The Agony and the Ecstasy představuje vskutku důstojný hold Michelangelovi u příležitosti výročí 400 let od jeho smrti. Pro zajímavost, sám Il Divino popsal útrapy spojené s výmalbou Sixtinské kaple ve svém sonetu následovně: „Vousiska k nebi, vyvrácený týl, na samém hrbu, prsa ptačí stvůry, a jak ten štětec pořád stříká shůry, už mi tvář celou štědře vydláždil. … A proto braň se, můj milý, mé němé dílo a mou pověst s ním: já nejsem malíř a sem nepatřím…“ Celkově vzato: za mě palec nahoru, 80 %, mohu vidět znovu. [viděno v květnu 2021 | komentář #43] ()
Jestliže může dostat film i sebezbytečnější historická osobnost, proč by se ho nemohla dočkat ani malba. Lze podotknout, že je strop Sixtinské kapli je dílo výjimečné hodnoty, a já souhlasím, že si filmovou poctu zaslouží. A lze dokonce pochválit, že The Agony and the Ecstasy pendluje mezi narativním filmem a pouhým přemalováním fresky do obrazu filmového poměrně dobře. Díky tomu sice máme příběh žabomyších válek mezi Michelangelem a papežem Juliem II., ovšem tato dramata, která trvají po celý film a pravidelně vznikají a mizí, nikterak nezastiňují pasáže, v nichž je prezentována umělcova genialita, v nichž se pronášejí obdivné úvahy o malbě v kapli a v nichž je prezentováno, co všechno velký umělec pro své dílo obětuje. Avšak ačkoliv byl papež hrán perfektním profesorem Higginsem a jeho charisma jsem mu na rozdíl od vizuální odklony od historického il Papa Guerriero skutečně žral, tak se obávám, že mnohem se mi zamlouvaly právě ty scény obdivu a úžasu, které se umělcovu dílu dostávaly. Nejsem sice fanoušek kultů osobnosti, ale kvituji, když lidé pláčou před obrazy, a The Agony and the Ecstasy přeci jenom neprezentuje nic jiného než to, co na počátku tohoto století popsal v knize James Elkins. Aby to však nepůsobilo, že vychvaluji jen artistickou onanii, kterou film bezesporu je, tak přiznám, že jde i o velkolepé historické veledílo. Už jenom ta šílená představa, že v polovině minulého století poskládali filmaři tolik pěkných kostýmů a nasadili jim herce do neskutečně pěkných kulis. I bitvy nebo scény z vojenských táborů mají své kouzlo. Jistě, není to pro mě překvapením, působivé kulisy ukázali už filmy jako My fair lady z roku 1964 (též s Rexem Harrisonem), Moby Dick z roku 1956 nebo The Picture of Dorian Gray z roku 1945, měl bych toto tedy považovat za standard, jen mě prostě baví ta představa staveb všech těch scén a kulis. Tady můžeme namítat, že i moderní filmy jsou plné velkolepého scénického a vizuálního bohatství a já odpovídám: Ano, vždyť jsme na peaku současné filmové tvorby přece, ale během toho mám flashbacky na ty divné helmy z The Last Duel nebo v podstatě na jakýkoliv kostým z toho nového Robina [u[da, pročež následně začnu ještě víc obdivovat podobu tohoto starého snímku. A kromě toho, že se nad filmem dá zamyslet, zaplakat a esteticky si ho vychutnat, plní v malé míře i funkci dokumentární, neboť nám prolog shrne a dá si užít významná díla jako The Madonna of the Stairs, Battle of the Centaurus, The Bacchus, The Apollus The Crucifix, The renowned Pitti Madonna and the significant St. Mathew. ()
Jeden z klasických výpravných velkofilmů ze 60.let o tom,kterak Michelangelo v brilantním podání Charltona Hestona maluje z papežovy vůle (přesný Rex Harrison) Sixtinskou kapli.Více se z toho asi těžko dalo vytěžit,proto dávám pět hvězdiček. ()
Film především o lásce k umění a síle jeho krásy! 90% ()
Papež chovající se jako hovado, protože si to vzhledem k pozici mohl dovolit, stejně jako králové a aristokrati byly v minulosti běžní stejně jako dnes někteří prezidenti, proto mně přijde směšné číst o vzájemné úctě mezi povýšeným a „sluhou“. Kdybych se stejně uctivě choval ke komentujícím mluvícím o úctě asi by nebyly stejně nadšení jako v případě 5-ti hvězdičkového filmu. Papež je zahraný skvěle, ale osobně nemám potřebu takové hulvátství sledovat. Kromě toho je zde jen velice pomalu odsýpající děj, množství plytkých myšlenek apod. Z kladných stránek musím vyzdvihnout pěkné kostýmy a kulisy, ale zejména na kulisách se už podepsal čas. Dnes bych řekl, že se jedná o film hodný zapomenutí. ()
Ale jo, mě to celkem bavilo. Na začátku byl takový dokumentární úvod, poukazující na obrovský rozsah geniálního díla jednoho skvělého renesančního umělce Michelangela. Poté se seznámíme s papežem Juliem II., který působí spíše jako král a válečník než jako nejvyšší představitel katolické církve. Také je to chlápek pragmatický, chápavý a prakticky smýšlející. Druhou výraznou osobou je pak renesanční umělec Michelangelo, který má typické umělecké kvality - umí sochařit velice dobře, ale malování mu prý tolik nejde. Je to hlavně rebel, rozervanec, který si vynucuje, aby vše bylo podle něj, jinak se na to vysere a zrdhne někam pryč. Raději bude rubat mramor v kamenolomu, než aby maloval něco, co nechce. Ale když se do toho stropu pustil, tak zase vydržel makat týden v kuse bez jídla a spánku, až se z toho zhroutil. Film ukazuje jednu vrcholnou historickou dobu, kdy mezi sebou zápasily malé italské státečky pod vlivy různých evropských mocností a zároveň vznikala jedna z nejlepších uměleckých děl. Film chci někdy rozhodně vidět znovu, a rád bych se také pokochal tím stropem v Sixtinské kapli. A nejvíce se mi líbilo tohle: Papež: "Kdy už to bude?" Michelangelo: "Až to bude hotovo, tak to bude hotovo!". Nebo tak nějak, nepamatuji si to doslova. Takhle taky rád odpovídám, když se mě někdo snaží popohnat v práci. ()
V protikladu ke všem bombastickým velkofilmům této éry mě tento snímek velmi překvapil. Jde v jádru jde o velkofilm, ovšem soustředí se čistě na vztah Michalangela a papeže Julia II. (kterému by jste tento titul hádali vcelku těžko). A nutno uznat, že to se podařilo na jedničku. ()
Nenamietal by som, keby bol film o celom živote Michelangela, tak, ako je tomu v knížke. Síce na to by bolo treba aspoň tri filmy. Páčilo sa mi, že na začiatku bol spomenutý aspoň v rýchlosti život Michelangela Buonarrotiho a predstavené jeho sochárske diela na čele s Dávidom a Pietou v Bazilike svätého Petra. V tomto filme nebolo zobrazené, aký ťažký život mal Buonarroti, ako hladoval, večne nemal peniaze, pretože skoro všetky musel posielať otcovi a rodine, ako bol zaviazaný objednávkami pomaly na 500 rokov, ako stále musel robiť diela o ktoré nestál, ale niekto mu prikazoval zhotoviť a podobne. Napriek tomu ukazuje, že robil všetko na 1000% a išlo mu o umenie, krásu a obohatenie sveta. Taktiež bol dobre zobrazený a spracovaný úsek života počas prác na Sixtínskej kaplnke a vzťah s vtedajším pápežom. Ale kniha toho určite ponúka omnoho viac. 7,4/10. ()
Strhující příběh zarámovaný procesem vzniku nejslavnějšího Michelangelova díla – výmalby stropu Sixtinské kaple. Ať už byly historické skutečnosti jakékoliv, tvůrci filmu dokázali natočit skvělou podívanou na oslavu Michelangelova umění, postihnout tajemství zrodu uměleckého díla, plnou oddanost autora svému poslání i složitý vztah mezi papežskou autoritou a autorovou uměleckou i vnitřní nezávislostí. Příběh z dob, kdy mecenášství patřilo k atributům mocných, pokud po sobě chtěli zanechat trvalou stopu přesahující jejich pomíjivé světské účinkování. Výpravný snímek, který i přes svou délku ani chvíli nenudil. ()
Michelangelo podle Irvinga Stona. Souboj svou zatvrzelýh osobností. Dva herci par excelance. ()
Skvělá literární předloha, úžasná 70 mm projekce (už panoramatické záběry současného Říma jsou dechberoucí podívanou), ale především "duel" dvou vynikajících amerických herců v jejich neljepší formě. Rex Harrison i Charlton Heston žijí svými postavami a jejich půtky nad nesmrtelným dílem Michelandela v Sixtinské kapli jsou motorem filmu. Dá se vidět kdykoliv, ale na velkém plátně zdaleka, zdaleka nejlepší! ()
Skvelí Charlton Heston a Rex Harrison, krásne kulisy, výborná réžia a scenár. Čo viac dodať? Podľa mňa zaujimavá historická dráma, podľa knihy Irvinga Stonea. ()
Historické drama kterému na působivosti neubral ani čas. Charlton Heston v další legendární roli po Benu Hurovi. ()
Kámen a bolest, respektive Strop a agónie, jak kdo preferuje. Toto dokázal snímek zprostředkovat, ta umělcova muka, než se podaří vizi přenést na omítku, jeho oběť, protože místo krve mu v žilách kolují barvy, ale on tvořit musí, nemá na výběr. Avšak tu extázi, křehkou krásu, katarzi, to jsem tam neviděl. Velmi pěkně napsané a zahrané konfrontace papeže a Michelangela jsou ozdobou, jenže je tu také dost přebytečných scén dobových reálií i bitev, asi aby to byl víc velkofilm. A potom ten naprosto zbytečný a WTF úvodní přílepek o mistrově tvorbě, to je opravdu z jiného světa. Za mě přesně mezi 3-4*, zaokrouhlím dolů hlavně kvůli tomu, že jsem tomu celkově tak docela neuvěřil. ()
Film který je zajímavý, i když otázkou je, zda by v té době byla akceptovatelná Michelangelova prostořekost, jakkoliv mohl být papež Julius II. milovník umění a tolerantní papež. Už jen pro udržení autority si nejsem jistý. Nicméně scény, ze kterých jsou zřejmé myšlenky o smyslu umění a svým způsobem i smyslu života jsou velmi zajímavé. Film, který samozřejmě vyjadřuje dobu svého vzniku má co říci i dnes. Zajímavý pohled na papeže a jeho umělce. Co mně však velmi rozčilovalo, byli vatikánští zpěváci a jejich nekončící "haleluja". ()
Reklama