Režie:
Karin Krajčo BabinskáKamera:
Martin DoubaHrají:
Sandra Nováková, Marie Doležalová, Petra Nesvačilová, Oldřich Hajlich, Erik Kalivoda, Lenka Vlasáková, Mario Kubaš, Filip Blažek, Matěj Ruppert (více)VOD (5)
Obsahy(1)
Letní road-movie o nekonvenčním dívčím přátelství je nejen studií současných dospívajících dívek, jejich iluzí a představ, ale i cestou za poznáním a sebevědomím... Iška, Karolína a Vendula se po maturitě vydávají na cestu bez cíle, důležité je putování samo. Ačkoliv jsou povahově i vzhledově velmi odlišné, působí jako kompaktní trojice: podobná slova, stejný humor a společná minulost. Problém nastává už před cestou: Iška musí vzít s sebou čtrnáctiletého bratra Vojtu. Obstarat si jídlo a cestovat bez peněz není jednoduché, zpočátku však dobrodružné a zábavné. Postupem času ale dívky zjišťují, že někdy to, za co se neplatí, bývá nejdražší. A že dívčí přátelství se rozpadá, nebo se rozpadlo už dávno a ony to jen nechtěly vidět, jako nechtěly vidět svoje opravdové touhy, přání a trápení. A Vojta? Nechá se vtáhnout do hry plné potlačovaných emocí, nevyřčených slov, výbuchů smíchu a pořád ještě silných citů, které nemají nic společného se selankou holčičího přátelství. (Česká televize)
(více)Recenze (486)
Tak jsem si koupil nějaký lahváče a pytel popcornu s tim, že se zkusim podívat na tenhle film, po 10-ti minutách to vypnu, zanadávám si, co to je za nehoráznou sračku a potom se po dlouhý době zase podívám na šílenýho Maxe 2, kterýho jsem čirou náhodou včera objevil kompletního na Youtube. Jenže tohle nebyla žádná sračka, kterou jsem očekával. Příběh 3 pipek, který se potulujou sem a tam, občas se ožerou a užijou si spolu nějaký lesbický hrátky, mě překvapivě docela zaujal. Navíc ze Sandry Novákový, kterou jsem dosud znal pouze ze seriálu Bylo nás 5, vyrostla moc pěkná buchta (i když chtělo by to investovat do silikonů) a taky celkem schopná hérečka. Ovšem ty další dvě pipky v hlavních rolích se mi moc nelíbily a sympatický mi taky vůbec nebyly (hlavně ta tlustoprdka byla na vodstřel). Jinak si myslim, že tento debut se Karin Babinský docela podařil a věřim, že třeba časem natočí ještě něco lepšího... update: Asi jsem divnej, ale podruhý mi to přišlo dost debilní, takže jdu s hodnocenim dolu... ()
Zase jednou český film, za který se nemusíme stydět. Kvalitní herečky, poměrně zajíamavý a relativně přirozený scénář.. Jen škoda toho značně feministického pohledu, jakožto chlap bych se teoreticky mohl urazit... Ale líbilo se mi to. Do českého filmu se opět obula mladá krev. ()
Nevím, co na tom bylo syrového, hlubokého, realistického. Asi jsem viděla úplně jiný film. // Hlavní představitelky mi připadaly naprosto debilní, vzhledem k věku neomluvitelně. Během jejich rozhovorů jsem nevěděla, jestli se mám smát nebo plakat, vážně... // Hned od začátku je jasné, kterým směrem se tahle "road-movie" bude ubírat - že si tyhle "kamarádky" (nebo jak je mám nazvat) budou kompenzovat své komplexy jedna na druhé - jedna je kurva, druhá tlustá a třetí lesba. Paráda. Pár chlastaček, sexu, hádek, výčitek, mindráků, štenkrování, trocha excentrického močení (ach, ta rebelie!) a jeden zápisník plus nezrealizovaná cesta do Holandska. // Generační výpověď?? Spíš pokus o zajímavý, netradiční film, který neuspěl. Neděkuji. // * za Muchowu (tradičně dobrou) hudbu a * za představitelku Išky. ()
Podle Pusinek holky jen: 1. ukazují kozy, 2. hystericky se hádají a urážejí, 3. předhánějí se, která koho sbalí. ()
Ukričané, až nezdravo prepsychologizované, často chladné ako psí čumák a vzhľadom k tomu, že hlavné hrdinky každú chvíľu ukazujú intímne partie prekvapivo málo zábavné. A tiež bezdejové. Babinská je možno talent a Muchow skvelý skladateľ ale ak sa má česká kinematografia poberať týmto smerom, tak to naši bratia veľmi nevyhrali... To už radšej Svěráka. ()
Budiž přínosem tohoto filmu mimo jiné to, že jsem se konečně dokázala rozhodnout a přikláním se k tomu typu světonázoru, že Shadwell je pitomec. --- Jinak nevím proč, ale film jsem si tak nějak zařadila jako druhou polovinu Vorlova Gymplu. Nezávislý snímek o dospívajících, se zjevnými uměleckými ambicemi, na první pohled mylně interpretovaný jako komerční týnejdžerská komedie, hledání sebe sama v době, kdy člověk ještě prd ví. A stejně jako Gymplu se ani Pusinkám bohužel nepodařilo doklusat až na konec cesty. Gympl vyprávěl klučičím způsobem o klucích, Pusinky zase holčičím způsobem o holkách, co jenom nechápu, proč to musí znamenat, že se zase u holek daleko víc brečí. Oba filmy i trpí stejnými problémy; jako u Vorla zaváněly oproti propracovaným klukům dívčí figury ze všeho nejvíc šablonou, tak Babinská zase opomíjí nějak vyplastikovat muže, oproti tomu zase dělá z bezradných holek někoho div ne následováníhodného a utápí se na tolik v nevyjádřitelnosti dívčího nitra, až člověk má pocit, že v tom slavném nitru stejně nic není. Ve srovnání dojmů, které ve mně dotyčné snímky zanechaly, se vysoce tyčí Graffiti epos a teprve až za ním klopýtají tyhle dívky, které já nikdy nemůžu pochopit, protože to mám taky k ženskosti daleko jako čarodějnice k přechodu pro chodce na třímetrovém koštěti. ()
Nehodnotím, protože po čtvrthodině jsem sáhl po rychloposuvu. Pomalé, šedivé, nudné, o ničem. Zaujala mě jen Marie Doležalová, která mě následně okouzlila v "COMEBACKU". ()
Nejvyspělejší český film posledních let paradoxně natočila debutující režisérka Karin Babinská. Tři naprosto obyčejné holky a jeden mladý chlapec se vydávají na cestu, při které krom dosažení cíle každá z nich odkryje kousek ze svých tajemství. Citlivě napsaný scénář, pečlivá atmosféra a hlavně velmi dospělá režie tvoří velmi kompaktní celek, který funguje. Karin Babinská, jak se zdá, má smysl pro detail, ve snímku je několik scén, které se obejdou naprosto beze slov, přesto si však divák dokáže přesně domyslet, na co hrdinky myslí, zná je a prožívá příběh s nimi. Jasně zřetelný je důraz na co největší přirozenost, veškeré scény působí autenticky (jak po stránce dialogů, tak i po stránce obrazové). Pusinky se neskrývají za pastelovými barvami filtrů, ale odhadují všechny nedostatky i klady. Krásně je to vidět zejména na nočních scénách, jež jsou pečlivě nasvícené vykazují opravdu vysokou míru autentičnosti - jinak řečeno tma vypadá jako tma. Velmi sympatické jsou i zlomy v ději, ať je to již zcela nečekaná a drsná scéna znásilnění u benzínové pumpy nebo zásadní zlom mezi postavami v půli filmu, kdy se celý snímek vrhá do depresivní atmosféry absolutní bezmocnosti a je zcela jasně zřetelný úbytek sil u všech postav. Dokreslovat atmosféru se tu pak daří i pomocí neskutečných lokací, které jsou většinou velmi přírodní, ale přesto nesou jisté prvky nepříjemné průmyslové oblasti - nevím přesně jak své pocity popsat. Navíc mám sám pocit, jako bych na těch místech někdy sám byl. Nejsou to však místa něčím příliš výrazná, přesto však mají své kouzlo. Přesně tak aby na sebe nestrhávala pozornost, ale zároveň dokázala zaujmout - většinou jsem si říkal něco ve smyslu: "Aha, tady jsem také byl"; jsou jistým způsobem povědomá. Zajímavý pohled je na ojedinělé mužské postavy, které sice nemají tolik prostoru jako dívky, přesto se však jedná o velmi výrazné postavy (zejména skvělý Matěj Ruppert). Pusinky působí velmi sebevědomým dojmem a rozhodně nemají nouzi o silné, ani zapamatování hodné scény (např. gymnastické kousky u železniční dráhy), přesto však nejsou snímkem dokonalým, ano i ony mají své mouchy. Největší problém jsem měl s intermezzi (čekání na autobus, smích u vody...), kterých je v ději spoustu a pak s postavou Maria Kubaše, ovšem nepopírám, že posouvala děj. To že snímek stojí zejména na hereckých představitelkách, které předvádějí opravdu herecký koncert (a Filip Blažek je obrovský herecký talent!) nemá asi ani cenu zmiňovat, na čem jiném by také snímek o silných osudech mohl stát, že, přesto si však myslím, že i tato zmínka musí v komentáři být. Takže Karin, gratuluji Vám, ač Pusinky dokonalé nejsou, s přihlédnutím na fakt, že se jedná o jeden z nejlepších českých filmů (ne-li ten nejlepší) přimhouřím obě oči a plné hodnocení musím dát. Mám velikou radost, že česká kinematografie má i takovéto talenty. ()
Tápající lesbička, svlékací coura a nasávající tuča on the road.. Hluboce se tvářící generační výpověď na hodinu a půl, kde muži jsou s výjimkou bratra Išky tupé karikatury a dívky ukazováním obnažených bradavek na každém rohu vrávorají na prahu dospělosti. Kdo chce kam, pomozme mu tam.. ()
To podstatné již bylo řečeno. Karin Babinská natočila žánrově velmi vyrovnaný a vyspělý film, který je veden pevnou režijní rukou. ()
Cesta do hlubin dívčí duše, která neví, kam se vrtnout. Chvíli poetická cesta po nevzhledných okrscích, chvíli psychický teror, chvíli komedie, chvíli o ničem a k ničemu... ()
Dost povedený teenagerovský film se skvěle zvolenou ústřední trojicí dívek. Nejvíce se mi zalíbila éterická a podivínská Marie Doležalová a také Sandra Nováková. Film se odvíjí správným směrem a postupně ukazuje různé citové vazby a vztahy všech zúčastněných. Poutavých scén je zde také hodně, např. scéna s žiletkou, na záchodcích a několik dalších. A také bych nerada zapomněla na Oldřicha Hajlicha, který mne v tomto filmu nějakým zvláštním kouzlem "kučeravého chlapce s velkýma očima" tak trochu očaroval:) ()
Začátek trochu zmatený, ale jinak moc pěkné. Snad jediný současný český film o mladých, který se dá brát vážně. ()
Silný podtext? Nevím, no nenašla jsem ho. Solidní road movie? Chvílemi ano, ale většinou jsem se šíleně nudila, protože děj nesměřoval naprosto nikam. Dobré herecké výkony? Ano, ale to je mi celkem na nic, když si vezmu, že většina postav mi byla silně nesympatická a pochybuju, že bych s některými členkami "hlavní trojice" vydržela déle než pět minut. ()
Takový film byl třeba v české kotlině. Díky sympatickým mladým herečkám prorazil i tam, kde by to s méně atraktivními tvářemi byl problém. Dělá mi radost, že už po pouhých dvou letech se ukázalo, jaká je každá z nich samostatnou osobností. ()
Nevdojak mi to pripomenulo "iniciačnú cestu" partie priateľov stopom na východ, podľa možností až na Sachalin. Skončila neďaleko východiskového bodu (Piešťany) na železničnej stanici Nové Mesto nad Váhom, pod bedlivým dozorom dvoch nabrúsených osožákov. Zaujímavé bolo, že necelých dvadsať kilometrov cesty spotrebovalo týždeň času a minutie celého batoha (aj s batohom samotným). Návrat domov sa niesol v znamení darčeka rodičom z ďalekého východu - rozmačkanej cigánskej v žemli (lebo pred spánkom dômyselne ukrytej pred ľstivými zlodejmi v zadnom vrecku kraťasov). Jednoducho: dievčatá a chlapci z východnej Európy vedia ako správne cestovať. Ex oriente lux! ()
Fakt, že je tenhle film házen do jednoho pytle se všema snowborďákama, rafťákama, expertama a panicema je sám o sobě tragický. Fakt, že jeho návštěvnost tak tak přesáhla hranici 30 000 rovněž. Co nebo spíš kdo za to může? Pro mě byly Pusinky hodně slušný filmový zážitek, s kvalitním scénářem ze života, odpovídající, režií a zajímavými hereckými výkony. Ani náhodou se tady nedá mluvit o teenagerské komedii (což ale nevylučuje podařené komické momenty), naopak, jde o slušnou psychologickou sondu do života dospívajících holek. Života, jenž je minimálně stejně svízelný a tragický, jako opojný a krásný. Na mém vysokém hodnocení má velký podíl taky opravdu přesně sednoucí hudba. 70% ()
Hrálo si to na komedii, drama a přemítalo o sexuální orientaci jedné z aktérek. Naštěstí holky tam byly hezký... :-) ()
Tenhle film teda určo nelechtá puberťáky pod bradičkou ani na koulích a stavět ho vedle Expertů a Snowboarďáku je tedy docela hardkór... ()
Čekal jsem Snowboarďáky v ženském provedení. Dočkal jsem se originálních postav s výjimečnými vlastnostmi a charaktery, s originálním příběhem, se zajímavými zvraty, mnohdy nádhernými scenériemi (osamocené omšelé veřejné koupaliště a nudící se prodavačka vstupenek na toto koupaliště mají své kouzlo) a se zcela zvláštním pohledem na život. K tomu si ještě připočtěte, že miluju road-movie, a mám jasno. Čtyři hvězdičky dávám za výše vyjmenované, jednu ubírám za přílišný product placement a trochu zdlouhavý příběh, celkově se my však tento milý a pozoruhodný příběh líbil a nebudu mít problém se na něj podívat znovu... ()
Reklama