Režie:
Ladislav BromScénář:
Karel SteklýKamera:
Jaroslav TuzarHudba:
Jiří SrnkaHrají:
Otomar Korbelář, Jaroslav Vojta, Terezie Brzková, Gustav Hilmar, Anna Prchalová, Vladimír Šmeral, Blanka Waleská, Otto Rubík, Dana Medřická, Jaroslav Šára (více)Obsahy(1)
Žulový lom v Posázaví někdy na počátku století: Mladý střelmistr tvrdohlavě buduje nový lom, kde mu ostatní předpovídají neúspěch. Nešťastnou shodou okolností upadne do podezření, že zabil svou milenku. Oproti předloze byl výrazně pozměněn charakter postavy Anky Halíkové. Živelná a nešťastně zamilovaná kantýnská s tragickým osudovým předurčením byla první velkou rolí Dany Medřické. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (14)
Slusny film z obdobia Protektoratu o istom lome, ktoreho budovatel upadne do podozrenia, ze zabil svoju milenku. Namet aj scenar su fajn, aj rezia Broma. A ako zaujimavost mozu sluzit dva fakty. 1. Skalni Plemeno je mozno aj posledny film, ktory sa tocil na radlickych prazskych atelieroch - potom ich bombardovali vojska zapadnych Spojencov .... A 2. fakt, ze tu hrala Blanka Waleska, ktora si potom zahrala v istom kultovom strasidelnom filme zo 60. rokov. . K filmu : 70 % ()
Jeden z posledních filmů produkovaný v někdejších radlických pražských filmových ateliérech před jejich vybombardováním anglosaským letectvem na konci druhé světové války má zajímavý sociální náboj. Svou poetikou i celkovým směřováním, daným rázem a mezemi literární předlohy, odkazuje ke kritickému realismu předminulého století. Určitá míra sociálního sentimentu byla charakteristická jak pro Boženu Němcovou, tak pro dnes zcela zapomenutého Gustava Pflegra-Moravského. K úplnosti této informace je nutno dodat, že tyto rysy v zdeformované podobě byly také obsaženy v tehdejším čtivu (český výraz pro brak). Film tuto úroveň viditelně překonává a jeho obraz drsného, nesnadného života těchto dělníků-lomařů v zásadě nic nepřikrašluje. O tom, jak proměnný a bouřlivý vývoj hraný celovečerní film prodělal v druhé polovině dvacátého století i u nás, svědčí pojetí postavy Halíkové hrané tehdy začínající talentovanou Danou Medřickou, herečkou, která je nesporně spoluztělesněním moderního českého a československého filmu. SKALNÍ PLEMENO bylo a zůstává jímavým sociálním pohledem na "lidi zdola", dílem, které v lecčems přesahuje úzký rámec své doznívající éry. Nepochybně i filmem, který také dnes nalezne své diváky. ()
Kdo umí, ten umí. A Dana Medřická uměla již jako mladá. Z námětu se dal udělat sentimentální slaďák, ale nestalo se. Na svoji dobu bylo Skalní plemeno výrazně nad běžnou úrovní. A to nejen hereckými výkony Korbeláře a Medřické. ()
Pevný jako skála. Tělem, duší i charakterem. S Pangrácem nehne nikdo a nic. A když už mu život náhodou zavalí nějaký ten balvan, který na první pohled vypadá nezdolně, postaví se mu s hrdostí i ctí sobě vlastní. Excelentní herecká dvojice ve stejně laděném charakterním drámu. S malými neduhy, ale ty nestojí ani za řeč. ()
Tyhlety příběhy o dělnících mne povětšinou dost baví, nejsou-li příliš zatížené politikou, což tenhle případ není ani náhodou. S odstupem času naopak vnímám jako překvapivé, že během zuřící války v Protektorátu byla natočena řada skvělých dramat jako Noční motýl, Městečko na dlani, nebo tohle. Rok výroby bych hádal spíše o pár let neskorší. Velice lidský příběh, s dobře vystupňovaným napětím, vrcholí v momentu, kdy se na hlavního hrdinu usměje velké, doslova životní štěstí, a současně ho z jiné strany potkává obrovská rána. Skrze křivé obvinění jenom dočasná, způsobící nicméně jednu trvalou ztrátu. Z prostředí sklanatého lomu bylo tady poměrně dusno, charismatický Otomar Korbelář ztvárnil chlapisko opravdu "skalné" tělem i duší – tedy skalné pevnou silou i ve svém zapáleném vztahu k řemeslu – moc se mi líbil jeho civilní výkon. Pěkný snímek, drobné technické a jiné neduhy ponechávám stranou. 80% (# Challenge Tour – 52 roků filmu za 52 týdnů) ()
Výrobna Nationalfilm se na sklonku války rozhodla pro realizaci stejnojmenného románu novináře a spisovatele Jana Morávka. Režisér Ladislav Brom tehdy objevil nový herecký talent, třiadvacetiletou členku pražského souboru divadla Uranie Danu Medřickou, která zde získala svou první větší hereckou příležitost. Ve výrazné roli kantýnské Anky měla možnost rozehrát postavu od živočišné smyslnosti až k tragickým motivům zásadového ženství. Společně s Medřickou hrála ve filmu plejáda význačných hereckých osobností v čele s Otomarem Korbelářem a Jindřichem Plachtou, jejichž civilní projev dokresluje napjatou a dusnou atmosféru posázavského kamenolomu. Skalní plemeno zůstalo navzdory všem dobovým proklamacím typickým českým filmem, postaveným na úžasných přírodních scenériích a obrazech oslavujících těžkou a fortelnou práci lamačů kamene a kameníků. ()
Otomar Korbelář v roli střelmistra Petra Pangráce mě velice potěšil, chlapisko jak má být. Petr se chce osamostatnit a hlavně asi nemít za zády neumětelského mistra Hurta, koupí Borovíčko a dře do úmoru, aby našel kvalitní žulu a umožnil stavbu mostu přes řeku. Spolu s ním celý příběh na svých bedrech táhnou úžasní herci a herečky, za všechny Dana Medřická jako Anka Halíková a Jindřich Plachta coby polír. Filmové pohlazení. ()
Otomar Korbelář coby bodrý střelmistr, pro nějž je řemeslo tím nejdůležitějším na světě. Touží uskutečnit svůj sen, otevřít nový lom a postavit most přes řeku. Do života se mu tlačí spousta nepříjemných překážek, zamotává se mu to čím dál víc, ale on jde navzdory nedůvěře celé vesnice tvrdě za svým cílem. Trochu romantický snímek, s Danou Medřickou v roli praštěné svérázné kantýnské, se celý odehrává v kamenolomu či bezprostředním okolí, přesto nenudí a šlape jak hodinky. Navíc dojde k detektivní zápletce, takže dějových rovin je zde několik. Velmi slušný film. 80% ()
Spíš hlavou než srdcem hodnotím... ()
Pokud by si divák odmyslel rok natočení snímku, tak by mohl získat pocit, že se jedná o slušnou socialistickou agitku natočenou na počátku 50 let. ()
V titulcích pořadu uvedeno: rok výroby 1942. ()
Profesionálně velice dobře udělané drama se stále ještě začínající Danou Medřickou a charismatickým O. Korbelářem, s menší rolí pro Terezii Brzkovou a mnoha herci vedlejších rolí, jejichž tváře si člověk ani po řadě filmů neumí přiřadit. Jen blanka Waleská byla jako mnohokrát nevýrazná - ovšem to byl její herecký styl. Kdo neznal děj z předešlých uvedení, musel do něho být skutečně vtažen. ()
Klasika českého filmu se skvělými herci, velmi dobrou kamerou a dobrým příběhem. Pan Korbelář je zde skvělý. ()
Příjemný film na zimní podvečer. Slušné herecké výkony. Na mně působil pan Korbelář jako bezcitný primitiv a asi to tak mělo být. Medřická a Waleská byly příjemně přirozené. Děj nevázne. Dostala mně věta na tancovačce- "každýmu kdo má víc než 5 piv připiš jednu čárku", koukám, že se nám v tom pohostinství za těch 70 let nic nezměnilo :-) ()
Reklama