Režie:
James ClavellScénář:
James ClavellKamera:
Paul BeesonHudba:
Ron GrainerHrají:
Sidney Poitier, Faith Brook, Geoffrey Bayldon, Judy Geeson, Ann Bell, Michael Des Barres, Patricia Routledge, Stephen Whittaker, Suzy Kendall (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Idealistický Mark Thackeray si nájde zamestnanie ako učiteľ a dostane triedu plnú nevychovaných a neovládateľných výrastkov. Hoci stále dúfa, že toto zamestnanie je len dočasné, začne pomaly meniť pomery v triede - ku svojim žiakom pristupuje ako k dospelým ľuďom a učí ich, aby sa k svojmu okoliu správali s rešpektom. Keď dostane lukratívnu pracovnú ponuku, bude musieť urobiť zásadné rozhodnutie. (STV)
(více)Recenze (145)
Tento film se mnou musely zhlédnout i obě mé dcery, protože si myslím, že takováto látka by měla být pro patnáctileté žáky podmínkou. V tomto filmu se totiž snoubí více témat, která by mohla studentům rozšířit jejich obzory. Snoubí se zde historie s problematikou rasovou, sociální a problematikou přístupu žáků ke vzdělání. Divák zde může porovnat dobu dnešní s obdobím šedesátých let minulého století a může vidět, jak v té době vypadal Londýn. Diváci mohou zjistit, že i člověk tmavé pleti může být kultivovaný a vzdělaný. Studenti zjistí, že náctiletí jsou pořád stejní bez ohledu na rozdílná desetiletí. A především by studenti měli pochopit, že vzdělání je pro jejich další život velice důležité. Protože pokud národu chybí vzdělání, je národ slabý a velice zranitelný. Z těchto důvodů bych tento film doporučil jak dospělým, tak především žákům středních škol. Navíc ve filmu hraje velice charismatický Sidney Poitier, jehož projev mi nápadně připomíná herectví Denzela Washingtona. ()
Strašně moc sentimentální a naivní film, ale s výborným Sydney Poitierem v hlavní roli. ()
Je to možná starý a hezký, ale velmi, velmi...naivní. ()
║Rozpočet $640,000║Tržby USA $42,432,803║Tržby Celosvetovo $-║ podarený film, školská téma v chytľavom podaní, podarené herecké výkony na čele s charizmatickým Sidney Poitier-om /80%/ ()
Trosku hollywoodsky zidealizovany pribeh cernosskeho ucitele, ale charisma Sidney Poitiera ma kouzlo i dnes. ()
Ne, nebojím se jít na pět. Feel-good filmů totiž není nikdy dost a Panu učiteli s láskou je v tomhle směru excelentní záležitostí. Souboj Sidneyho Poitier s bandou nevycválaných nevychovanců po celých 105 minut neztratí dech a trochu zamrzí jen nedotažená linka se slečnou učitelkou. Jinak ale radost pohledět. ()
„On vás neučí. JA vás učím. Kritizovať môžete mňa, ak nedodržím úroveň, ktorú žiadam od vás.“ Matka školských drám, kedy ešte učitelia nemuseli byť mariňáci (Michelle Pfeiffer – NEBEZPEČNÉ MYŠLIENKY), psychopati s kušou (Samuel L. Jackson – PARAGRAF 187), ani Chandler Bink (Matthew Perry – TRIUMF: PRÍBEH RONA CLARKA). Film stojí na charizmatickom, presvedčivom výkone fantastického Sidneyho Poitiera, jedného z najdôležitejších afroamerických hercov vôbec. Scenár sa s odstupom desaťročí javí skôr ako štandardný, pretože od neho všetci nasledovníci spotene opisovali (nástup učiteľa do pekelne líčenej triedy, z ktorej sa nakoniec vykľujú správni študenti, ktorí len potrebujú vidieť, že na nich niekomu naozaj zálež). Plusom je poctivá, staromódna réžia s dôrazom, kladeným na psychológiu, dialógy, vzťahy a herecké výkony a parádne zostrihaná/ozvučená Návšteva múzea. ()
Tak to je přesně ten příběh , který mě dojme k slzám a sentiment mi ani trochu nevadí. Opravdu krásné. ()
Skvělý Sidney Poitier, jeho charisma až zaráží. Přichází jako učitel na svou první štaci, aby tam z hajzlů udělal slušné lidi. Míra naivity zde není tak velká, aby to obr-představení shodila. Čili film, u kterého se budete cítit báječně. Tedy pokud nejste učitel v České republice, nepobíráte učitelský plat a neztrácíte nervy u té nevychované chásky. Ve skutečnosti totiž taková náprava není možná. ()
Je mi jasné, že je to těžce zidealizované, ale když mně se to taaaak líbilo. :o) Jedná se o typický feel-good-movie, u kterého vám bude fajn a na jehož konci možná uroníte i nějakou tu slzičku. Sidney Poitier je opět skvělý a dobře vybraná je i jeho třída. ()
Opožděná odpověď na Džungli před tabulí (1955), v níž hrál Poitier mladého sígra a tady se přehrál do role kantora ideála. A drsný tón nahradil sentiment. Proč ne, příjemná učitelská podívaná. ()
Což o to, Sidney Poitier má charisma na rozdávání, je to sympaťák k pohledání a humanistické ideály z něj přímo vyzařují, přesto bych adepty studia pedagogiky důrazně varoval před pokusem pohlížet na učitelskou profesi přes zkušenost filmového hrdiny. Na příběh o tom, jak učitelský elév svým zápalem dokáže během několika málo týdnů zásadním způsobem zvrátit negativní atmosféru ve třídě a z ukázkových sígrů v nejobtížnějším věku, na kterých se podepsalo kdeco od nevýchovy v rodině přes absenci pozitivních vzorů v okolí až po rezignaci a profesní selhání předchozích kantorů, udělal zapálené studenty připravené vstoupit do života, se hezky kouká, jenže s reálným životem to nemá nic společného. Snímek je tak sentimentální, moralizující a především neuvěřitelně naivní, až místy působí nepatřičně - jako by se dotýkal hranic parodie. Význam filmu spočíval podle mého jinde. V době natáčení ještě ani zdaleka nebylo zvykem vnímat černochy jinak než jako příslušníky dělnických povolání. Poitier v roli nepřehlédnutelného, silnou osobností vybaveného, vysokoškolsky vzdělaného intelektuála pomáhal bourat stereotypy a emancipovat afroamerickou komunitu a černošské přistěhovalce v Evropě. Na vysokém hodnocení na ČSFD se podle mého podepsala nostalgie, je nutné je brát s určitou rezervou. Celkový dojem: 45 %. ()
Film, který nefrustruje, nemůže potěšit. Zobrazení kladů a pozitiv, která se v životě rovněž vyskytují, je podezřelé samo o sobě. I zdánlivá střízlivost může být někdy dětinskou pošetilostí. Život je totiž čas od času potvora a non fiction největší tvůrce. Tím méně vadí, narodí-li se dílo, které si tak trochu k tomu pomáhá. Podle Kazantzakisových volně vyložených slov je umění lež, která je pravdivější než život. Zhruba takto na své první diváky působil tento film. Součástí tohoto zjevení byl i Poitier, první autentický černoch na stříbrném plátně, zbavený všech možných mindráků a právě proto tak trochu zvláštní barvou své pleti. Ne ovšem v tomto filmu, kde krok za krokem prolamuje bariéry, na kterých si vylámalo zuby tolik jeho předchůdců. Výborná režie skvěle skloubená s tímto mimořádným americkým hercem, který dokonalostí svého výkonu vyvolává představu, že hraje sama sebe, činí z nepravděpodobného reálné. V mém povědomí - a je zřejmé, že na to nejsem sám - se jedná o jeden z mezníků v dějinách hraného filmu. Mezníků nadčasových a v plném slova smyslu klasických. ()
Uz prve minuty filmu, ked pedantny ,,cierny'' ucitel nastupuje do svojej nelahkej ulohy naucit pubertiackych primitivov discipline, ma dokazali dokonale vtiahnut do deja. Vedela som, ze ta konverzacka s detickami, ktore nema nikto rad, nikto im neveri a nevazi si ich, bude zlozita, ale o tom to predsa je. Sidney Poitier je nemozne charizmaticky a jemne narazky mladej studentky dodavaju filmu osobity smrnc. Ak existuje sposob, ako si ziskat mladych buranov, tak je to jedine ten priblizit sa k ich ,,zruinovanemu'' chapaniu. Taktiez mi imponovala sila rasistickych intervalov v jednotlivych scenach: ,,Co ak sa roznesu klebety o tom, ze som siel na pohreb ,,farebnemu''? Co ak...?'' ()
Ziadny ucitel tych ziakov nezvladne a uz vobec nie niekto, kto je farebny. Avsak mylili sa, pretoze Sydney Poitier nie je obycajny ucitel. Ma k tym ziakom uplne iny vztah a vedel, ako si ich ma ziskat. V realite mozno nerealne, ale spomenme si na NEBEZPECNE MYSLIENKY (1995) podla skutocnosti s Michelle Pfeiffer. Avsak tento film sa odohrava pocas 60-tych rokov, kedy este vladol stale silny rasizmus a chvilami to bolo zobrazene aj v tomto filme. V kazdom pripade postupna premena spravania sa ziakov k panu ucitelovi bola pre mna zaujimava, pretoze filmy z tohto prostredia ma jednoducho bavia... 25.08.2009 ____ Sidney Poitier - (Mark Thackeray) +++ Christian Roberts - (Denham) +++ Judy Gleeson - (Pamela Dare) +++ Suzy Kendall - (Gillian Blanchard) +++ Lulu - (Barbara Pegg) +++ Faith Brook - (Grace Evans) +++ Geoffrey Bayldon - (Theo Weston) +++ Edward Burnham - (Florian) +++ Hudba: Ron Grainer +++ ()
Mění se pouze rekvizity, podstata zůstává. ()
Rok 1967 byl pro Sidney Poitiera neskutečně nabušený. Jeho v pořadí třetí snímek z téhož roku rozhodně za předchozími dvěma nikterak nezaostává. Tentokráte Sidney bojuje v jedné škole se svými žáky, které se snaží přeměnit zpátky v lidské bytosti. Používá k tomu skvělé metody a nemusím snad zmiňovat, že mu na konci i ten největší třídní sígr bude zobat z ruky. Vždyť se taky jedná pánové o samotného Sidney Poitiera. Pro mě je tento herec jeden z určitě 10 nejcharizmatičtějších herců všech dob. Zkrátka takový, kterému stačí když JE v místrnosti a respekt se dostaví tak nějak automaticky. 80% ()
Mám rád převrácený remake s Michelle Pfeiffer, ale rasové filmy Sidneyho Poitiera mi moc nedávají a nějak mě nechávají hladným, protože jsem měl za to, že všechno hraje v jedné poloze. Tohle byly dva body, kterých jsem se držel, když jsem si To Sir, with Love pouštěl, avšak tentokrát přišla změna. Sidney hrál výborně a úplně jinak, než jsem byl zvyklej, skvělý příběh s výbornými výkony a hudbou mě úplně dostal, na konci jsem musel zamáčknout i slzu a kdyby to trvalo ještě o hodinku déle, nevadilo by mi to. Film se vám klidně zdát naivní může, co už, ale není problém se přes to přenést a užít si tuhle krásu, kterou Panu učiteli s láskou představuje! Nejlepší film i role Poitiera, i když rok 1967 byl pro něj hodně plodný a vydařený, snad nejlepší léta jeho kariéry. ()
Sympatický Sidney Poitier dostává třídu uličníků. Velice krásná proměna ze strany žáků k panu učiteli. Poznávají, že je skutečně vynikající kantor, který se jim snaží porozumět a nesnaží se jim podrážet nohy. ()
Dost slabý odvar Džungle před tabulí, který navíc místy působí jako prachsprostá tematická vykrádačka. Odhlédnu-li od charakterové hyperbolizace a přehnané sentimentality, které sice dost nudí, ale jsou pro splnění moralizujícího účelu zcela na místě, zůstává mi na place opravdu skvělý Sidney Poitier a jeho filmový protivník Christian Roberts, díky kterým jsem v polovině neusnula. Průměrný, zapomněníhodný snímek jehož 85% opravdu nechápu. ()
Reklama