Pán času - Série 7 (2012) (série)
Režie:
Jamie PayneScénář:
Steven MoffatHrají:
Matt Smith, Jenna Coleman, Orla Brady, Karen Gillan, Peter Capaldi, Elizabeth Rider, Sheila Reid, Rob Jarvis, Tessa Peake-Jones, Jack Hollington, Kayvan Novak (více)Obsahy(2)
Existuje planeta, je jako každá jiná. A ta vysílá zprávu do všech temných koutů vesmíru. Každý se přišel podívat. Je na Doktorovi, aby zjistil jaké poselství se nese prostorem a časem. Padne ticho až bude vyřčena otázka? Stane se Trenzalore místem jeho posledního odpočinku? (Kacaba)
Recenze (69)
Poslední hodina doktora s tváří Matta Smithe vyvolává hromadu emocí, ale stačí to na pozadí přeplácaného světa S. Moffata, který je ochotný zahodit cokoliv, jen aby Vás teď dostal? Mě ani ne. A to nemám na mysli jen pravidlo, ani to, že tady v jedné větě zjednoduší příběh 7-8 sezony, a už vůbec to, že ve výsledku je přeměna na dalšího doktora jen prachsprostá scénáristická vyklička bez vysvětlení (bez urážky, ale "vyšší moc" neberu jinak, raději bych viděl např. smrt doktora stářím -> což by se mohlo stát poprvé v historii doktorů -> takže by nebylo známo, co se poté stane...). A to ten Capaldi ve svých prvních vteřinách, jako první z novodobých doktorů, nedokáže fascinovat (na rozdíl od Tennantovy laboratorní verze nebo Smithova hravého doktůrka). Poslední 2-3 sezony jde Doktor Who pro mě osobně špatným směrem a jeho autor si nevidí na špičku vlastního nosu. ()
Do třetice konečně důstojný odchod znovuobnoveného Doktorova představitele. Poprvé to byla uspěchaná znouzectnost a podruhé směšná parodie sebe sama. Moffat si neukousl nikterak malé sousto. Velké finále mytologické linie, kde se sejde snad vše co proti Jedenáctce (či Dvanáctce? Čert aby se v tom vyznal...) stálo a to na ploše jed(i)né hodiny. Přesto to nepůsobí jako přeplácanost, ale jako osudové završení všeho o co se Moffat poslední tři sezóny tu více a tu méně úspěšně snažil. Největší zádrhel je stopáž; vzhledem k záběru by to nějakou tu minutáž navíc sneslo. Takto jsou ty časové skoky na Trenzalore poněkud hrrr a bez dopadu. Přesto to funguje a to především díky tomu, že z toho Moffat vybruslil nikoli epickou velkolepostí, ke které by to vzhledem k tomu co je v sázce a kdo proti Doktorovi stojí tak nějak samo svádělo, ale skrze v jádru sice prostou, ale fungující komorní pocitovkou. ()
Esence jedenáctého Doctora napěchovaná do jediné hodinky. Jestli před Moffatem někdy stála opravdová výzva, byl to narozeninový Day of the Doctor. A jestli před ním stál úkol, při kterém člověku hrozí nervové selhání, bylo to psaní dalšího pravidla-měnícího kousku, který musí něco rozřešit, něco uzavřít, něco rozehrát - a hlavně dojmout. Pro někoho je z toho nesledovatelná matlanice, která je jen stínem duše, kterou seriál měl během působení Matta Smithe. Pro mě, i přes to, že Jedenáctka nikdy nebude mým srdcovým hrdinou, jde (možná právě díky tomu) o dokonale slzopudnou, nostalgickou i napínavou tečku. I will always remember... ()
Moffatovy epizody by většinou dějově vydaly na dvě. To je jejich plus i mínus. Baví mě laviny nových událostí, zvratů a nápor skvělých nápadů, na druhou stranu je to jízda moc rychlá na to, abych to při sledování docenil. Poslední Smithův díl tak důstojně symbolizuje celou jeho éru, kterou sice nepovažuji za tak silnou jako Tennantovo, ale právě i díky Smithovi považuji stále Doctora Who za nejlepší,nejnápaditější a nejemotivnjější seriál současnosti. ()
Koho zajímá, že se do toho Moffat zamotal jako? Vždyt je to tak kurevsky emotivní, dechberoucí zakončení nejlepší éry Doktora, že na příběhu v tomhle momentu vůbec nezáleží. Budeš mi chybět, Matte. " When you think about it. We're all different people all through our lives. And that's OK, that's good, you've got to keep moving, so long as you remember all the people that you used to be. I will not forget one line of this. Not one day. I swear. I will always remember when the Doctor was me. " ()
Moffat má na svědomí některé z nejlepších epizod novodobého Doctora Who, ale už od šesté série se ukazuje, že jako hlavní show runner selhává. Průběžně mění zavedený kánon show i svá vlastní pravidla (a ne k dobrému) a pravděpodobně si myslí, že když diváky zmate tím, že na ně halabala vychrstne kýbel informací, tak si budou stále myslet, jak skvělý je scénárista. Ale ten pocit zmatku a nepochycení informací je nejen u mě při sledování Doctora Who stále častější. A není to mnou, ale mizerně napsaným scénářem. The Time of The Doctor, rozlučková epizoda Matta Smithe, se rozjíždí slibně (úvodní vtípky s hologramem oblečení, rozkošný cybermanovský sidekick Handles atd.), ale brzy kvůli obřím dírám ve scénáři a neskutečně nevyváženému a divnému tempu vyprávění rozplizne do ztracena. Samotné rozloučení Smithe s rolí je velký doják (on sám je ostatně obrovským plusem všech epizod, kde se objevil - opravdu si nevybavuji, že bych ho viděla v dílu, kde by se mi nelíbil), ale i přes zamlžený pohled vidíte, jak špatně je celá druhá polovina dílu podáná. Ta Moffatova snaha naházet všechny motivy Smithovy éry do jedné hodinové epizody a ovázat to vše vánoční mašlí, žalostně nevychází. Takhle to dopadá, když je scénáristovo ego moc velké pro dobro seriálu. PS: Marně jsem doufala, že Capaldiho Doktora uvidíme na déle než deset vteřin a že třeba bude mít v příběhu nějakou roli. Já hloupá... ()
Opět jeden z těch slabších dílů, ač loučící. Líbil se mi akorát začátek s holografickými šaty a tak. Když se nám pak Doktor na pár set let zasekl ve Vánocích a brutálně zestárl, přišlo mi to takové o ničem. Každopádně jsem zvědav na nového Doktora, protože Matt Smith silně překonal očekávání, takže to Peter Capaldi nebude mít jednoduché... 70% ()
Emotivní hodinka, ve které Moffat naplno ukazuje, proč ho mám ráda i nerada. Má báječný smysl pro humor a dokáže napsat svělé jednotlivé epizody, ale jako showrunner, který by měl prokazovat určitou předvídavost a schopnost vytvářet dlouhé dějové oblouky, často selhává. Ačkoliv nedávný výroční speciál měl svoje mouchy, vánoční speciál roku 2013 je slabě řečeno podivně napsaný a děj tlačený scénáristickou umíněností. Ačkoliv nám bylo ve výročním speciálu přislíbené nové směřování Doktora a nějaký ten pokračující děj na jeho domovské planetě, poselství hned následující epizody je sorry-not-gonna-happen. Co se Moffatovi tentokrát podařilo asi nejlíp, to je odchod jedenáctého Doktora, který je v nové verzi seriálu ten rozhodně nejpoctivější a směřuje k němu polovina vánoční epizody. Ten odchod, který Eccleston neměl vlastně možnost zahrát a při kterém Tennant přeskakoval klacky házené scénářem pod nohy, si Matt Smith užil s úklonou. Nezbývá, než mu v další kariéře popřát podobné štěstí, jak se to podařilo Davidu Tennantovi - přinejmenším to díky jeho dětinskému hravému Doktorovi byla zábavná jízda. Jeho druhé (!) loučení ale bylo na úkor Capaldiho. ()
Důstojné rozloučení s Jedenáctým doktorem, kterého jsem si oblíbil hned po jeho první epizodě, ano, Matt Smith byl důstojným nástupcem mého nejoblíbenějšího Doctora Davida Tennanta a přestože se mi universum Desátého, Rose, Marthy a Donny líbilo víc, Jedenáctý s Amy, Rorym, Clarou a samozřejmě s River o moc nezaostávají. Samotná rozlučka je neskutečně emocionální, čemuž dopomáhá nejenom samotná regenerace (epic), ale hlavně opět a zase strhující výkon Matta Smithe (ještě víc epic). No a nástup Dvanáctého... ano, už teď vím, že Peter Capaldi bude skvělý Doctor :-) Thank you, Raggedy Man... ()
The Day of the Doctor ⤶ Když Moffat v předchozím výročním speciálu úplně překopal doktorovské univerzum, proč neporušit další pravidlo? Doktor málem zemřel stářím ve Vánocích, chráníc tamní obyvatele před všemi jeho odvěkými nepřáteli. Vrásčitý a smířený se smrtí. Finální smrtí bez regenerace. Nakonec ale nastartoval nový regenerační cyklus a odteď tu Doktor může být teoreticky navždy. Ale štve mě, že to byl nevysvětlený deus ex machina a doufám, že někdy zjistíme co a proč se stalo. Na konci Doktor zregeneruje. Na scénu přichází zmatený starý Capaldi a díl končí nejasným pocitem znepokojení. Něco je špatně a začátek další sezóny bude přiživovat pocit čehosi temného a tajemného v Doktorovi. BTW cením jak tu je do děje zapracována práce s vánoční tématikou i nelineární prolínání časových os na Zemi a u planety, co není Gallifrey. V hlavní roli krocan. ⤷ S08 ()
Tenhle díl se opravdu vyplatí vidět vícekrát. Steven Moffat se rozhodl douzavřít své veškeré rozestavěné a provázané příběhové nitky, takže při prvním shlédnutí nemáte moc šanci všechny zachytit. To bude podle mého také za tím, proč tolik lidí na tenhle speciál nadává. Vyplatí se dávat pozor. Samotný odchod Matta Smithe byl podle mě důstojnou tečkou za jeho účinkováním v seriálu. Sice mě jeho příběhy ne vždy bavily a nejsem veliký fanoušek Amy, rozhodně mi tenhle Doktor bude chybět. Stejně jako David Tennant, stejně jako Tom Baker. Vzhledem k novému Doktorovi předpokládám, že odteď půjde seriál opět v poněkud jiných šlépějích, takže jsem zvědav, na co se můžeme těšit s Peterem Capaldim. ()
Doctor mohl v klidu regenerovat na konci regulérní série a Moffat by tak nemusel vymýšlet přeplácaný a nezajímavý vánoční speciál, který v rámci doktorovských speciálů patří k těm méně povedeným. Nebýt emocí spojených s Doctorovým postupným odchodem, těžko by se hledaly další vyložená pozitiva. Moffat se tak nechtěně dostal do situace, kdy fandové Doctora Who už dávno rezignovali na logiku časoprostorových hrátek a pravidel univerza a proto od speciálu čekají více, než jen povrchní reunion všech Doctorových nepřátel a hodinové čekání na očekávaný závěr. ()
The Doctor is dead, long live the Doctor. Jeden z nejlepších dílů, které v obnovené sérii vznikly. Může se hrdě řadit po bok Blink, End of Time nebo Day of the Doctor. Asi nemám, co víc napsat, snad jen odpočívej v pokoji, jedenáctý Doktore. 100% ()
A je konec. Konec dalšího skvělého doctora a skvělé mytologie kolem něj. Tento vánoční speciál jsem viděl dvakrát a napodruhé jsem byl nadšen a mrzí mě, že není takových více. Pro mě byl Mattův odchod naprosto epický, jak na věži tak i v tardis a při jeho proslově mi ukápla slza, takže pro mě velice emotivní konec v kterém mě čekalo ještě jedno milé překvapení spoiler v podobě dívky, která čekala. Dále jsem se v tomto díle přesvědčil, že Clara je pro mě vůbec nejlepší Doctorová společnice a jsem velice rád, že bude pokračovat dál. Nikdy bych nečekal, že se Smith dokáže vyrovnat Tennantovi dlouho mému nejoblíbenějšímu Doctorovi. To sice platí stále, ale Matt jím je taky. Je to prostě remíza. Děkuju Moffatovi za tenhle skvělý zážitek a doufám, že v tom bude pokračovat a čert vem, že se v tom občas zamotá. Lidé chyby dělaj a dělat je budou s tím se musíme smířit. Teď snad jen doufat, že to Capaldi zvládne a já věřim, že bude skvělý, ale na to si chvíli počkáme. Raggedy Man, Goodnight. ()
Po prvním sledování, mě díl samotný úplně neohromil, ač regenerační scéna byla opravdu silný zážitek. Teprve podruhé jsem ji pořádně docenil a zjistil i hlavní kaz celé epizody. Je jím část s nejstarším jedenáctým Doktorem, která prostě působí místy až nechtěně směšně (spolknutí nových regenerací, poskakování atp) a kazí celou část. Osobně jsem rád, že to však nebyla regenerační scéna samotná a dostali jsme asi nejlepší regeneraci v historii seriálu. Perfektní moment, který zároveň tak trochu vysvětluje podstatu celého seriálu. ()
Zkamání!! Opouští nás Matt a já jsem ho chtěla vidět naposledy v plné síle, jako toho Pravého Doktora. A jejich pojetí, že je to dlouho a nekonečné loučení, mě nebavilo :(. A to se považuji za velkého fandu Doktora. ()
Je to už nejaký ten piatok, odkedy som to videla a všetko, čo som v prvom komentári napísala beriem späť. Ešte šťastie, že sa to dá zmazať. Takže, je mi úplne jasné, že porovnávaniu lúčení 10 a 11 sa vyhnúť nedá, preto si dovolím zopár slov obhajoby. 11 samozrejme. Rozum, múdre slová a racionálny úsudok, to sú veci, ktoré okrem crazy povahy charakterizovali Jedenásteho. Možno preto majú niektorí problém vidieť jeho emócie, ktoré vyjadroval s väčšou pokorou, než Desiaty. A práve preto mi jeho výroky utkveli v pamäti omnoho intenzívnejšie, ako to bolo u Desiateho. Desiaty bol bojovníkom telom aj dušou, Jedenásty rozumom a tiež si dvakrát rozmyslel, či sa vydať cestou boja. Preto sa veľmi ospravedlňujem Števovi, pretože on dobre vedel čo a z akého dôvodu to robí. A napísal mu najkrajšiu finálnu reč. ()
Jeden z nejslabších Doctorovských dílů vůbec.. A je to o to větší škoda, že se předešlý speciál nadmíru povedl a téměř katastrofa z toho pohledu, že jde o docela nedůstojné loučení ze Smithem, který dokázal nemožné a po zbožňovaném Tenantovi přišel s verzí Doctora, která mi sedla možná ještě o kousek více. Celá Smithovská éra se vyznačuje nevyváženým scénářem, který v praxi doplácí na teoretickou sílu svých závažných doctorovských témat, které jsou zdárně dopřekombinovány až do tohoto vánočního vyvrcholení plného chaosu, nesmyslného skákání o stovky let kupředu za doprovodu žvatlání vypravěče, se zápletkou vycucanou z prstu stejně jako problém s počtem možných regenerací, který se vynořil náhle odněkud a stejnětak náhle a odněkud je i vyřešen. Na druhou stranu ten samotný moment, kdy se Matt regeneruje a vlastně loučí je podán citlivě, vkusně, netrvá celý díl a tak tahá celý tenhle zpackaný vánoční speciál trochu nahoru.......... Prostě-Doctor je dobrý, Moffat je žabař. ()
Síce nie som fanúšik Doctora Who, ale predošlý The Day of the Doctor z toho istého roku sa mi svojím prepleteným príbehom páčil. The Time of the Doctor je už však len preplácaný. Mám pocit, že väčšina tunajších fanúšikov buď akýmsi zázrakom videla inú záverečnú epizódu alebo sú skutočne až tak zaslepení nostalgiou. Moffatov scenár je tu totiž neskutočne slabý. Porušuje vlastné vytvorené pravidlá, zjednodušuje udalosti predošlých sezón, vyvoláva pocit zmätku a tým si pravdepodobne myslí, že čím viac zmätie diváka tým prepracovanejšie/inteligentnejšie bude pôsobiť. Bohužiaľ nepôsobí, pôsobí akurát tak vykalkulovane a hlúpo. Zaobaliť to do sentimentálneho obalu, pridať motív Vianoc ani náhodou nestačí. Takto to jednoducho dopadne, keď showrunner naberie priveľké ego a nemá na to. Záverečná epizóda s Mattom Smithom by si zaslúžila citlivejší prístup, než len ohurovať diváka prvoplánovými pokusmi o nelogickými zvratmi v deji. A aj tá premena na nového doktora je len banálna scenáristická blamáž bez vysvetlenia, navyše s novým Doctorom (Capaldi), ktorý nedokáže zaujať. Toto že má byť náhrada za Smitha? Prosím vás .... ()
Ta čtvrtá hvězda je z milosti jen proto, že jsou ty Vánoce. Moffat si začíná být až moc nebezpečně být jistý v kramflecích a to co předvedl ve výročním speciálu tu jen podtrhuje. Silně promrhaný potenciál který se snaží záchranit pomocí emocionálního vydírání. Jinak docela slabá epizoda tak končí v pozitivu jen díky rozlučce Smitha a jeho jedenáctky, která však v tomhle kontextu působí podobně nuceně jako před lety odchod Tennanta. Finální desetiminutovka i přes svojí přitaženost za vlasy alespoň trochu napravuje celou přehnanou nucenost posledního večera s jedenáctkou. ()
Reklama