Režie:
Tarsem SinghScénář:
Dan GilroyKamera:
Colin WatkinsonHudba:
Krishna LevyHrají:
Catinca Untaru, Lee Pace, Justine Waddell, Daniel Caltagirone, Robin Smith, Jeetu Verma, Marcus Wesley, Leo Bill, Ketut Rina, Kim Uylenbroek, Aiden Lithgow (více)Obsahy(2)
Zraněný kaskadér, který leží v nemocnici v Los Angeles, vypráví pětileté Alexandrii fantastický příběh pomsty pěti dávných hrdinů z Indie. Chce však za to protislužbu a dívenka, toužící uslyšet příběh až do konce, mu za to nosí ukradené morfium. Filmaři na železničním mostě natáčejí starý němý film, při němž se těžce zraní kaskadér. Tak začíná koprodukční film Pád, zasazený do fascinující nádhery indických paláců, jehož děj se odehrává ve dvacátých letech minulého století v nemocnici v Los Angeles. K lůžku ochrnutého kaskadéra Roye Walkera přichází pětiletá dívenka Alexandria s rukou v sádře. Kaskadér jí začne vyprávět fantastický příběh o pěti dávných hrdinech, kterým ublížil zlý guvernér Odious, a oni se proto vydávají na cestu pomsty. Do těchto postav promítá Roy sebe, lidi z nemocnice i mrtvého Alexandriina otce. Když je vyprávění nejnapínavější, přestane a pokračuje dál jen tehdy, když mu holčička prokáže „službičku“ a přinese mu ze skladu s léky morfium, jímž chce Roy vyřešit svůj tragický osud. Koprodukční dobrodružné fantasy drama natočil indický režisér Tarsem Singh. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (270)
Tak strašně bych to chtěl mít rád, ale ty nádherné obrazy prostě... jsou. A mně to nestačí. ()
Ani geniální audiovizuální orgie ve fantasy části nedokázaly zvrátit celkový dojem ze zbylých složek filmu. Kdyby byl příběh lyrický, jako třeba v "Tygr a drak", tak by to rozhodně nevadilo, ale "Pád" vypráví podivnou pohádku bez konce, která se prolíná s vcelku nezajímavým reálným příběhem z nemocnice na počátku minulého století. Za zmínku rozhodně stojí ještě přirozený a upřímný výkon dětské rumunské herečky Catincy Untaru a kromě té vizuální složky a nádherných lokací (Karlův most potěší) také složka hudební. 70% ()
Film o narození, životě a smrti příběhu. Autor jako kočka a posluchač/divák jako myš. Neobyčejný film neobyčejného režiséra, který by si jednoznačně zasloužil větší pozornost, originality bychom si měli vážit. ()
Že Tarsem vykrádá sám sebe, by snad až tak nevadilo, problém je, že ty obrázky nejsou až tak cool a nejdou až na úplnou dřeň jeho vizuální manýry, tudíž prostě nudí. Všechna síla vyprávění se tak točí okolo jedné nemocniční postele, kde herecky exceluje devítiletá holka, jejíž herecký projev spočívá ve žvatlavé angličtině, pláči a posmrkování. Na dvě hodiny stopáže málo, ale relativně k přežití. ()
V tomhle filmu se uplně sviňskym způsobem míchá radost a smutek. Tak moc, že je neskutečně náročný na lidský mozek ten film vůbec dokoukat. I tak je to ale velice originální dílo, které sice příběhem blbne na všechny strany, ale natočené je to opravdu hezky. Zajímavě, barevně a s takovým pohádkovým nádechem. Do pohádky to ale má pořád hodně daleko. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $2,266,905║Tržby Celosvetovo $3,669,465▐ Tržby za predaj DVD v USA $1,426,218 //počet predaných kusov 69,012║ Absolútny príbehový prepletenec všetkého možného, ľudská fantázia ktorá ohromí, všetko odeté v úžasnom vizuály a natočené v krásnych lokáciach. /80%/ ()
Tarsem Singh je neuvěřitelný. Jeho vizuální nápaditost je pohlcující stejně tak jsou příběhy v jeho filmech slabšího ražení. Neuvěřitelný černobílý začátek s koněm je vystřídán nemocnicí, v které se vypráví pohádka, která koresponduje s reálným životem a touhami posluchače i vypravěče. Celé to končí v propojení obou světů způsobem, který ve vás vyvolá emoce, ale nepřijde vám nijak osudový nebo precizní. Především výpravná linie pohádky, je vizuálním skvostem a chvílemi předvádí málo kdy viděné nápady. Takovéhle pohádky bych v dětství chtěl vidět v televizi nebo číst, bohužel se z těchto fragmentů skládá cca půlka filmu a druhá je o čekání a plnění přání vypravěče. Nevyvážený film, s chvílemi skvostnou výpravou a vizuálním provedením. ()
Další z filmů, jejichž kvality končí u traileru. Slibované krásně záběry sice nechybí, ale bohužel musím konstatovat, že to je tak všechno, čím může The Fall člověka ohromit. Zraněný kaskadér Lee Pace tu vypráví malé holčičce v nemocnici příběh o pěti podivně oblečených manících (nechybí ani Charles Darwin v děsně obskurním kožichu a s opičím přítelem), kteří putují pěknými krajinkami, aby se na konci pokusili zabít zlého Governora Oidiuse a popravdě jsem měl co dělat, abych ty dvě hodiny vydržel. Příběh jako takový postrádá napětí, akčních scén je poskrovnu (a nejsou nijak úžasné) a celé to působí neskutečně na efekt, přičemž se ve druhé půlce nešetří stupidními hláškami a všechno spěje k dost slabému konci, který se mě možná snažil naplnil nějakými těmi emocemi, ale zoufale se mu to nedařilo, protože jsem tu "osudovost" přestal Tarsemovi žrát třicet minut před ním. Nechápu, co na tom filmu Amíci vidí, protože dle mého názoru Tarsem nový Gilliam nebo Aronofsky rozhodně není. ()
Radost pohledět, ale utrpení sledovat. Závěrečná třicetiminutovka sice mnohé zachraňuje, ovšem že Singh notně vykrádá sebe sama již ve druhém filmu, to zastřít nedokáže. Zkusit to do třetice s tím, že by k práci na těch svých nádherných obrazech přibral i scenáristu, tak to by nemuselo být nutně na škodu. ()
Zavřete oči. A jestli vidíte hvězdy – poslouchejte…. Neskutečné množství zajímavých nápadů, úžasná představivost. V moři plovoucí slon, barevné fantasie pohádkového světa…., jenže když se nabažím, ptám se: Co příběh? Bez nějakýho okecávání říkám, že jako celek to nefunguje. Imaginární svět prostě nudí. Nebo nemám náladu. Chápu, že má své poslání, ale realita je mnohem zajímavější. Snad díky té holčičce (C.Unturu). Ta hrála tak přirozeně, že snad ani nehrála. Celkem to šlo mimo mě. Já na tyhle ART filmy nejsem. PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ ** ()
No tak tohle me celkem zklamalo. Fantasy pribeh o ceste za pomstou je sice dejove jednoduchej, ale vizualne zajimavej, navic tu je paradni particka borcu a perfektni hudba. Problem je, ze to vse je pouze pohadka, kterou vypravi typek v nemocnici maly holcicce. Kuli cemuz je ta zajimava fantasy linie neustale prerusovana, vetsinou v nejmene vhodnou dobu, kdy zacne gradovat napeti. Problem taky je, ze ten pribeh v nemocnici zajimavej neni, vetsinou to je nuda a zabira tak 2/3 filmu. Akorat k posledni pulhodine nemam vyhrady, tam se to konecne slusne rozjede. A dalsi pochvalu si zaslouzi me neznamy, ale sympaticky herci. Ale jako celek mi to pride jako promarnena sance. ()
Nádherná výprava a vizuál!!! Podanie príbehu to však všetko kazí. Taká nekompaktnosť sa len tak nevidí a je to obrovská škoda. Dávam slabé 3*. ()
Tarsem Singh prý točí filmy podle slabých scénářů a jejich nedostatečnost údajně kompenzuje opulentními výtvarnými kompozicemi, pohybujícími se na hraně kýče. Ve skutečnosti je jeho způsob vyprávění jednoduše jiný - tím, že se proces vznikání příběhů v Pádu (popř. vznik mýtu ve Válce bohů) přímo tematizuje, musíme pouze být schopni přistoupit na trochu nezvyklou narativní strategii. Více v podrobnější analýze. ()
Tarsem Singh je moje krevní skupina. Můžu tu začít nadávat, že se bohužel několikrát opakuje, že struktura příběhu je téměř totožná s Celou a že vyprávění je neskutečně přímočaré, ale nechci, protože jsem s tím neměl problém. Neměl jsem pocit, že se snímek rozjíždí pomalu, právě naopak, okamžitě jsem byl okouzlen vizální stránkou, úhly kamery a podobnými titěrnostmi, které opravdu dokáži ocenit. Sice jsem se zpočátku nepříliš dobře orientoval, ale to se vzhledem k "naskočení do rozjetého vlaku" dalo očekávat. Scénář není žádná bomba a je jasné že se snaží na diváka zaútočit, skrze ověřené principy, ale i tak mě po několika minutách příběh nadchnul. První linie odehrávající se v nemocničním prostoru je perfektní, decentně nasnímaná, ovšem i tak nesmírně působivá, dokonce i dějem. Lee Pace jako Roy je nesmírně přesvědčivý a role mu padla jako ušitá na tělo, téměř to samé mohu říct o Catince Untaru, která je kouzelná svou přirozeností. Oboum se daří posouvat snímek přesně do těch míst kam patří. Ani druhá linie není špatná, i když chvíli jsem měl problém přistoupit na tu hru. Vyprávění o pomstě je vizuální žranice, ale postupem času i funkční část filmu sama o sobě. Jeho propoutanost s reálným světem, s minulostí Roye a současností 'Roye a Alexandrie' je opravdu působivé. Přestože dějovým vypravěčem je Roy, jako filmový divák musím za vypravěče/zprostředkovatele považovat právě mladičkou Alexandrii, díky čemuž se dočkáme "šílených" kostýmů (geniální Eiko Ishioka kloubí svět japonského animovaného filmu a dospělé dobrodružné podívané), zajímavých dětských představ a neotřelých nápadů. Právě Alexandria v jeden moment přebírá otěže vypravěče a přidává do příběhu své vlastní motivy. Kritizovaný konec není ničím jiným než se smířením s vlastním životem, zatímco postavy jsou nuceny umírat (a jejich smrt je vzhledem k vypravěčce drsná), Roy si mohl - za pomoci své posluchačky - uvědomit, že sebevražda není tím správným východiskem. Nepovažoval bych Fall za geniální film, ale jeho nekritické přijetí (zejména na západě) je pro mě naprosto pochopitelné. Svěží snímek, na který se rád podívám znovu, neboť na nudu jsem neměl ani pomyšlení. ()
Příjemná pohádka o místě, kde sloni zachraňují život a princezny nemohoucí milovat páchají sebevraždu. S intrem, které připomíná spíše reklamu na skotskou whisky Johnnie Walker podbarvenou Beethovenovou symfonií. Ale přistoupil jsem na režisérovu hru s divákem a nechal se zaslepit vizuální stránkou s bezbřehou scenérií, kdy se v málu skutečně zrcadlí tak ehm moc? A přitom se jedná o primitivní, byť intuitivní hru s barvami a všemi možnými příchutěmi - od těch umělých chemických, kterými se dopujeme, abychom mohli v klidu usnout až po ty přirozené, co dokáží omámit hlavně naše smysly. Na konci už nezbývá než nevěřícně zírat, protože onen sestříhaný černobílý dovětek je skutečně tou správnou třešničkou na dortu. Tarsem má celky v malíčku, akorát ještě nenašel ten správný (scénáristický) klíč k jejich poslepování dohromady, takhle ukazuje prozatím "jen" své portfolio umělecky bezchybných obrazů a hravých koláží, kterým místy chybí život. I přes to, že umí být tak okouzlující a dechberoucí jako ona animovaná vsuvka. ()
Dokonalá kompozice, fascinující imaginace a láska k filmu, to jsou složky, které tu tak umě mísí Tarsem Singh. Už jenom pro scény z nemocnice v Los Angeles, které se odehrávají ve 20. letech, bych Pád milovala, protože herecký koncert Lee Pacea a Catincy Untaru je něčím výjimečným... Ale nádherné na tom všem je, že tohle je pouhý začátek. Epická pohádka, kterou Roy vypráví Alexandrii si v ničem nezadá s vyprávěním barona Prášila. Dětská imaginace je pak klíč k jeho pochopení. ()
Silou obrazu o síle příběhu. Příběhy vstupují do nás stejně tak, jako my do nich. A kde intenzivněji než ve světě malé Alexandrie (úžasná a bezprostřední Cantica Untaru) a přenádherných vesměs indických lokací. ()
Tarsem Singh patrí medzi vizionárskych rezisérov s nespútanou fantáziou. Cela ho obmedzovala scénárom a tak jeho snaha vyšla tak trochu naprázdno. Takíto režiséri potrebuju voľnú ruku a vlastný projekt a tak ako Del Toro si natočil Faunov Labyrint, či Aronofsky Fontánu, Singh priniesol film s monumentálnym názvom THE FALL. V prvom rade je to film, ktorý vás zaplaví úžasnými obrazmi z celého sveta (stačí si len pozrieť lokácie, kde sa film natáčal, napr. aj Karlov most v Prahe) a relatívne jednoduchý príbeh hrá zo začiatku len druhé husle. Podobne ako v spomínanej FOntáne a Faunovom Labirinte, odohráva sa vo viacerých rovinách. Tá skutočná a tá fantazijná. Pokiaľ vačšia prvá polovica pôsobí trochu naivne, v závere prichádza obrat. Pád. The Fall. A pre mňa obrovský divácky zážitok. Ikeď po prvom zhliadnutí by to na plné hodnotenie možno nebolo, vzhľadom na tunajšie nie príliš najlepšie hodnotenie, rád prihodím aj tú piatu hviezdičku. Niektoré fragmenty filmu sú pre mňa stále opradené záhadou a preto sa ťeším, kedy si to pozriem znovu a verím, že zážitok sa ešte prehĺbi. (9/10) ()
Obávam sa, že jediný človek zo štábu na svojom mieste bol pán kameramam. S každou pribúdajúcou minútou sa bortí kompaktnosť rozprávania a krivka gradácie valí bolestivo nadol. Aj tá Alexandria, zamatový anjelik bez jedničiek, na ktorú som sa nevedel celý čas vynadívať, bola v závere na facku. 60% ()
Ja sa skor stotoznujem s komentarom uzivatela DaVid´82 - ,,radost pohledet, ale utrpeni sledovat". Suhlasim, pretoze bolo vidiet, ze tvorcovia sa sice snazili pri kamerovych a vizualnych zaberoch, dokonca i hudba posobila ako z velkorozpoctoveho dobrodruzneho fantasy filmu, pricom bola pouzita i krasna, ale smutna klasicka hudba od Beethovena - (ak sa mylim, opravte ma prosim). Problem je vsak v tom, ze ak som sa prvu hodinku casto dival na hodinky a cakal som, kedy tento krasne vizualny, ale pre mna pribehovo nudny zazitok skonci, neznamenalo to nic dobreho. A zial nedokazala to zachranit, ani depresivne smutna posledna polhodinka filmu, co je skoda. Cakal som od tohto filmu daleko viac, kedze som videl na zaciatku filmu i meno uznavaneho rezisera Davida Finchera... 20.01.2011 _______ Catinca Untaru - (Alexandria) +++ Justine Waddell - (Zdravotná sestra / Radová sestra Evelyn) +++ Lee Pace - (Roy Walker / Čierny bandita) +++ Kim Uylenbroek - (Doktor / Alexander Velký) +++ Aiden Lithgow - (Alexandrov posol) +++ Sean Gilder - (Walt Purdy) +++ Ronald France - (Otto) +++ Andrew Roussouw - (Pán Sabatini) +++ Hudba: Krishna Levy +++ ()
Reklama