VOD (1)
Obsahy(1)
On je pouliční muzikant a občas si přivydělává v dílně svého otce. Jeho snem je živit se hudbou, ale to se mu vůbec nedaří. Ona je talentovaná pianistka z Čech, která odešla do Irska kvůli obživě a prodává na ulici růže. Když se ti dva náhodou potkají, zjistí, že jejich společná hudba má neobyčejnou sílu a podaří se jim získat nejen peníze na pronájem studia, kde natočí společnou desku, ale také přízeň a obdiv všech, kteří se na jejím vzniku podílejí. Oba si ale velmi záhy uvědomí, že takového člověka, jakým je ten druhý, se jim podaří v životě potkat jen jednou. Jeho nově nabytá svoboda a její minulé závazky tak oba postaví před rozhodnutí, co jsou pro sebe schopní obětovat a jestli vůbec mají možnost zůstat spolu. (Bontonfilm)
(více)Recenze (836)
Nenápadný príbeh o dvoch nenápadných ľuďoch ktorých osudy rozpráva a tvorí hudba. Hudba to je 90% tohto filmu a zvyšok tvoria minimalistické diaógy, všedné exteriéry a interíery írskeho mesta. Proste všetko je jednoduché a preto tak uveriteľné a skutočné. Príbeh je to samozrejme o láske avšak znova, nieje to žiadna slzotvorná-srdervúca romanca, ale opisuje vzťah dvoch ľudí tak, ako to už v živote chodí. Bez nejakého prikrášľovania. Presne toto je ten prípad, kde menej znamená viac a režisér z toho naozaj vyťažil veľa. Sladkým tento film robia práve prenádherné skladby, ktoré vás prinútia nedýchať a hltať každý tón a slovíčko. Človek by až mal chuť zobrať gitaru a vyraziť do Dublinských ulíc a tam osamotený hrať a spevať. Heh...na gitaru neviem, svev mi tiež príliš nejde, tak si aspoň občas pustím nejakú peknú pesničko z toho krásneho filmu :) (10/10) ()
"Twice" už bych zřejmě neustál. ()
Hodně se mi to líbilo, akorát jsem přesně nepochopil, do jaké je míry je to natočené dle skutečné události. Každopádně hudební doprovod skvělý a zbytek se tak nějak veze. I don't know you, but I want you......70% ()
Ultralevný film s očekávaně jednoduchým příběhem, působivými skladbami a dvojicí, kterou pojí láska k hudbě. Stačí pár průpovídek, jeden rozbitý vysavač, a to by v tom byl čert, aby k sobě nenašli cestu. Rozpočet dovolil tak akorát dvě muzikálně nadané postavy, pár prachobyčejných dialogů a ruční kameru (polodokumentární styl filmu náležitě sluší), co beze střihu zabírá (tu a tam i dvě kamery a kupodivu i se střihem) netradiční love story dvojice, která se vzájemně inspiruje. Texty písní o nich samých, jejich snech, nadějích i smutku leccos vypovídají; k tomu hudba, instrumentálně nijak složitá, ale za to s natolik procítěným pěveckým projevem až je jasné, že publikum na tohle slyší. Skromný a upřímný pohled na život v Dublinu nechce moralizovat, chce jen nahlédnout do života dvou mladých lidí, kteří si sednou v obchodě s nástroji a dokážou nám, jak dokonale jim to ladí!! ()
Tak tohle je překvapení po všech stránkách. Od děje, přes kameru, češtinu ve filmu až po Oscara! No každopádně Oscara si to zasloužilo, (píseň Falling Slowly je opravdu výjimečná). Ale plné hodnocení nemůžu dát. I když to nemělo vyšší ambice, než jak to bylo natočeno, (rozuměj: nezávislý film), mohlo být dost věcí jinak. Alespoň ten závěr překvapil. Ale zase jsou tu i nesporné klady: Markéta Irglová je takové "třeštidlo", potěšila mne již zmiňovaná čeština, která tu zazní, ale největší klad je, že jsem čekal "slaďák až na půdu" a ne! Opravdu tohle není ten typ filmu. Tenhle má myšlenku. ()
Home video o tom, že Glen umí zpívat, což stejně všichni vědí. Od poloviny si člověk na ten amaterismus zvykne, ale tak dementní dialogy už jsem vážně dlouho neslyšela. Soundtrack jednoznačně lepší než film. ()
Once je zajímavý v tom, že vás jeho sledování podněcuje přemýšlet, co dnešním diváků v obecně známé komerční tvorbě chybí a v tomto snímku to nacházejí. V ničem jiném už bohužel zajímavý není. ___ P.S: Ta recenze na Abysszine, na niž se tu odkazuje, je hodně výstižná. Doporučuji přečíst. ()
Veľmi podarený romantický film plný muziky, v ktorom je podstatne viac hudby a spevu ako som očakával. No, nakoniec som bol spokojný , pretože hudba je naozaj výborná a aj spev G. Hansarda je špičkový. Prvé spoločné spievané a hrané duo na cudzom klavíri ma fakt dostalo, je to naozaj výborná skladba a všetky ostatné , ktoré vo filme zaznejú nie sú o nič horšie. Oscar za najlepšiu skladbu je preto absolútne zaslúžený. Výsledné hodnotenie bude v tomto prípade podstatne závisieť na tom , či vám hudba a spev sadne alebo nie. Mne sadla.80% ()
achjo... Hrdinové tady zpívají pořád dokola jednu písničku, mluví divnými jazyky a vystupují z plátna. Možná to tak napodruhé už nebude. Možná se mi to napodruhé vůbec nebude líbit. Proto se to asi jmenuje Once. ()
jemný, citlivý film ktorému podráža nohy aj na nezávislý film remeselná nezručnosť tvorcov a ohromne ho na ne zas stavia ústredné duo a skvelý soundtrack.každopádne najpríjemnejšie prekvapenie roku ()
Once je film, který jakoby ani nepatřil do téhle doby, protože se vymyká snad úplně vším. Jeho děj je podán s až zneklidňující přirozeností, prostou jakéhokoli nadbytečného efektu či dokonce kalkulu; přirozeností a krásou, která je v příkrém protikladu s běžně propagovanými a v (naší) distrubuci uváděnými filmy. Hansardova hudba je vlastně totéž v bleděmodrém, pokud bychom se začali bavit o průmyslu hudebním... Je plná emocí - nehraných, ale naopak opravdu prožívaných. Kdo viděl Glena či celé The Frames naživo, ví, co mám na mysli..:) Vytýkat tomuto filmu neherecké výkony tak postrádá význam, protože všichni zúčastnění tou hudbou žijí natolik, že sebelepší profesionální herec by to nezahrál líp. Glenovi prostě tuhle roli musím uvěřit, i když vím, že nemá štempl z DAMU... přirozenost zde zkrátka slaví úspěch. A ruku na srdce, ruční kamera se mi za těchto okolností zdá být nejlepší řešení - cokoli jiného by už tak dobře neladilo. Lehkost, skvělý příběh, nádherná muzika... Hmm... nevím, co k tomu víc dodávat. Jen se těším, až Glen zase přijede do Brna...:)) P.S.: Docela často se v recenzích objevuje "Once" a dost... Já vím určitě, že tento film uvidím ještě několikrát... P.P.S.: Všimli jste si, že MPAA tomu dala v Americe známku R - tzn. do 17 let pouze v doprovodu rodičů? :)) ()
Dobra, takze za prve: nejvice medialne prehypovany film roku. Bez debat. Tim ale nechci rict, ze film nedosahuje jistych kvalit - jde o emocionalni film, zachycujici opravdove lidske prozitky a k jehoz pochopeni musi mit divak uz neco odzito, resp. "odciteno" v zivote. V tom je jeho nesporna kvalita a sila a misto v pomyslnem historickem zebricku kinematografie si jiste najde v jeho prvni polovine. Jenze je treba hodnotit stridme a neemocionalne, ne par hodin po opusteni kinosalu, ale s odstupem dni. A clovek si uvedomi, ze Once cloveka nijak neobohatilo, ze sice krasne zachytil jiste prozitky v zivote lidskem, ale ze tyto prozitky byly zachyceny uz i v jinych filmech, ktere byly scenaristicky pestrejsi a celkove povedenejsi. Nehlede na to, ze prvni polovina filmu je v podstate opravdu nudna, zazil jsem dokonce par lidi odchazejici ze salu a sam jsem mel chut udelat to same. Druha polovina me presvedcila, ze zustat sedet bylo spravne rozhodnuti, ale s odstupem jde proste o dalsi radovy lehce nadprumerny film. Ale bohuzel nic vic, ale ze sociologickeho hlediska chapu, ze pro Americany s irskymi koreny jde o silnou zalezitost. A mozna je ma lehka deziluze zpusobena i tim, ze sladkobolne kytarovky nejsou mym povestnym salkem caje... ()
Filmová podíváná za 150 tisic dolaru, kde prevazne slysite hudbu, nez dialogy. Coz je dobre, scenar je jak z beckoveho pornofilmu a Marketa Irglova tomu moc nepomaha, jeji anglictina je silena a ceske steky jeste horsi, navic vykon je dost toporny, Gles je obstojny herec, ale hlas ma jako vyklestenej. Hodne muziky za malo penez a to doslova! Smekam za to, co uvarili z vody, ale i tak mi to nestaci k velkemu hodnoceni! 5/10 ()
Film nesoucí komorní atmosféru, podbarven krásnými písničkami Glena Hansarda a k tomu všemu je divákovi naservírován romantický příběh, který si mě získal i díky svému konci. Kdo by dnes neznal krásnou píseň Falling Slowly? Tuto jednoduchou, leč o to krásnější melodii založenou na čtyřech akordech, přičemž ten mollový (Ami) krásně podpoporuje a dokresluje celou harmonii. Snímek, který potěší a rozhodně není pro všechny diváky...Spokojenost. ()
Miluju filmové umění. Existuje ale ještě něco, co je pro můj život ještě důležitější. Je to hudba. Velmi mi pomáhá v těch nejtěžších chvílích, také hřeje a těší v těch dobrých. A tak nemám jinou možnost, než Once prostě milovat. Film sám o sobě stojí na jednoduchém ale krásném příběhu. Důležité však je, že všechny filmové postupy se zde podřizují hudbě. Snímek je důkazem toho, že když se sejde velký talent, kytara a klavír, může vzniknout něco tak přirozeně krásného, jako hudba k filmu Once bez diskuzí je. Nejsilnější scénou filmu pro mě je ta, kdy si jdou oba hlavní představitelé jen tak zahrát do obchodu s hudebními nástroji, přičemž vyluzují takovou krásu, že mi naskakuje husí kůže, jen na to vzpomenu. I přesto, že to samozřjemě měli nacvičené, působí těchto pár minut velice přirozeně, což je dokladem toho, že pravé umění je čisté. Nedá se napodobit, ano očůrat, musí Musí prostě vyvěrat. A to je zde krásně vidět. ()
Ťažko mi je zvlášť hodnotiť soundtrack a film ako taký, vnímam to nejako celistvo. Hodnotím s istým odstupom, inak by som tu písala samé rozcítené výlevy... Film je až neskutočne jednoduchý, s poskromnými ambíciami a dojímavým efektom, vďaka správnej kombinácii sladkobolnych scénok som bola ku koncu správne na mäkko. Malé jednoduché a silné zážitkové veľdielo. ()
Vypněte zvuk a je to odpad. Nechte jej zaplý a je to skvost. Pro mě tedy jen ty 4 na 5 to nějak není. ()
Citové vyděračství v tom nejlepším slova smyslu. Emoce, které Glen a Markéta přenáší prostřednictvím hudby, mne naprosto vycucly, několikrát rozplakaly a způsobily, že jsem po závěrečných titulcích nemohl vstát... Takto se dělá hudba, takto! Důležitá je duše. Škoda jen songu Falling Slowly, který byl všemi médii tak zprofanován, že ztratil kouzlo jedinečnosti. ()
Je to spíš víc o tom poslechnout si hezké písničky než vnímat nějaký velký filmový příběh. Ten tu ale rozhodně nechybí, jen je nenápadný a komorní a hlavně společně s pěknou hudbou dokáže vzít za srdce. ()
Rozpačitá dramatická linka je výkony hlavních představitelů na úrovni lepšího domácího videa. Hudba ústřední dvojice se mě nikterak nedotkla. Přece jenom je hodně vzdálená mému každodennímu hudebnímu šálku kafe. Nicméně rozpačité herecké výkony jsou střídány právě hudebními čísly, kde už jsou oba představitelé usazeni pevně v kramflecích, a proto jim budu při oskarovém klání fandit a tak jako tak, Markéta je naše ;-). ()
Reklama