Režie:
Šin'ja CukamotoKamera:
Šin'ja CukamotoHudba:
Čú IšikawaHrají:
Jošio Harada, Rjúhei Macuda, Hitomi, Masanobu Andó, Ren Ósugi, Šin'ja Cukamoto, Keiiči Cuda, Júki Inomata, Suon Kan, Džin Muraki, Šóhei Uno, Hiromi KuronumaObsahy(1)
V japonském velkoměstě dojde k sérii sebevražd, které jsou spojené faktem, že obětem před smrtí někdo zatelefonoval z čísla 0. Mladá detektivka zjistí, že volající osoba takto vraždí lidi v jejich snech. Požádá proto o pomoc mladíka, který také dokáže vstupovat do lidských snů, ale sám pomýšlí na sebevraždu. Formálně i tematicky radikální autor Shinya Tsukamoto spojil svůj drásavě fyzický filmový styl s hororovým žánrem. Vytvořil tak dílo, které intenzifikuje motivy japonských hororů z doby po mezinárodním hitu Ring a obohacuje je o hloubku i přesah. V jeho temné vizi světa lidé apaticky proplouvají mezi chladnými zdmi velkoměsta a své úzkosti přenášejí do snů, které tak namísto úniku z reality přinášejí ještě větší utrpení. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (64)
Film s tak dusnou atmosférou, že na její rozkrájení byste potřebovali frézu s diamantovým hrotem. Můžu jen doporučit. ()
Tsukamoto je proste originalni a i s klisovitym zacatkem si vi dobre rady, aby pak ve finale predvedl takovy nater jaky vlastne od nej ocekavame a presto nas prekvapi. ()
42nd KVIFF 2007 - MIDNIGHT SCREENINGS - Půlnoční filmy - Charisma Ryûhei Matsudy dělá ve filmu strašně moc, on nemusí téměř ani promluvit, on totiž svým výrazem strhne spousty diváků... - 2009 - 1/2 filmu + 9. 3. 2010 - 80% ()
Dostatečně děsivý, vizuálně a hlavně zvukově působivý film, který je sice jen jednou z dalších parafrází typického japonského hororu, přesto je ale zpracování tak skvělé, že to nevadí. Kamera se neustále ztrácí ve vyděšených očích hlavní hrdinky a divák se o ni (a o sebe) bojí víc než dost. ()
Ani kapka něčeho dobrého co horor by měl mít. ()
Námět dobrý, občas bavilo i zpracování a na Hitomi se kouká docela dobře. Ale zrovna tohle je ten typ asijského hororu, u kterého bych dal přednost remaku před originálem, protože to prolínání reality se snem a místy podivné chování postav mi film celkově dost narušovalo. A příliš mě nebavila ani zběsilá kamera provázející (sebe)vraždění, která snad mohla zafungovat jednou, ale pak už to bylo o ničem. Škoda. 55% ()
V zásadě klobouk (které Tsukamoto tak rád nosí) dolů. Snad jen Japonci svedou natočit něco takového, aniž by to byla úplná slátanina. Styl je výrazně komiksový, práce s napětím sofistikovaná (působit na dnešního otrlého diváka podobně nepřímočarými prostředky je docela kumšt). Přes "fantastický" příběh je atmosféra taková pěkně skutečná a chladná. Matsuda typově výborně sedí, výkon jako takový však podává jen průměrný - z Kyoichiho je příliš cítit určité "dobráctví"... ()
Trochu iný Cukamoto. Hoci som už dávnejšie spomínal jeho snahu priblížiť sa bližšie k divákovi filmamy ako Gemini a Vital až tu môžme hovoriť o výraznej príbehovej štruktúre. Výraznej žánrovej preferencií a aj umiernenejšom tempe. To dovoľuje aby mal film vyše hodiny a pol čo je u Cukamota naozaj ojedinelé. Inak je Nightmare Detective zaujímavým konceptom. Podľa môjho názoru ale nie je až tak dotiahnutý do dokonalosti ako by mohol. Chýba mu väčšia hra s napätím a aj trefnejšie finále. Inak je to znova plné dobrých nápadov. Obete čo sa sami počas nočných môr ubodávajú. Balansovanie medzi snom a realitou a aj celkom ugly motherfucker na konci. Sympatický hlavný hrdina bohužiaľ zatienený hlavnou vyšetrovateľkou - ktorá je dosť pekná. Je to ľahší nad priemer. Ale len z úcty k Cukamotovi. Som dosť zvedavý kam to posunie pokračovanie. ()
Temný, až depresivní smínek... Upřímně ani nevím jak ho popsat... Jde o záležitost, kde si budete klást otázky co a proč se to děje, pak to začnete chápat více a více a snímek vás pohltí... Aspoň mě tedy pohltil... O nějakých efektech se zde moc mluvit nedá... O atmosféře však ano a ta je někdy tak hustá a silná, že mi skoro protrhla obrazovku a vrthla ke mě domů... ()
skvely zvuk! ()
Sen či realita, dlhšie mi to trvalo kým som začal chápať súvislosti, lebo je tu veľa splynutí reality a sna, a prelína sa to dosť chaoticky. Tento film je spájaný s nočnou morou a naozaj, je tu velká podobnosť, ale Freddy ma navrch. Ale film ma neskutočné pôsobivú ponurú atmosféru a každou ďalšou scénou silnela. Veľmi strašidelný a temný snímok, kde nieje oddych, stále sa tu niečo deje, žiadny odpočinok, hlavne krvavosť bola veľmi slušná. Bolo tu naozaj veľa vypätých situácii. Film na začiatku dával veľa informácii, tak nie som si istý, že som všetko pochopil. ()
Jedna z vůbec nejslabších tsukamoťáren, a přesto je to pořád velmi slušně koukatelná záležitost s rukopisem, který se s divákem moc nemazli(tím spíše s divákem mainstreemovým, kterému je tohle víceméně určeno). ()
Jako celek nedovedu tento film pochopit, nějak to do sebe nezapadlo. Některé dílčí fragmenty jsou však impozantní. Závěrečná snová scéna ve sklepě nahání skutečnou hrůzu, jaká téměř nemá konkurenta ( nevybavuji si nic podobně děsivého ). Hudba a kamera na jedničku. Spíše bych tento film označil za mysteriózní horor - v rámci tohoto žánru by šlo o nadprůměr. ()
Stylově brutální začátek se podobal výbuchu supernovy, postupem času ale hvězdý svit postupně pohasínal. "Tam ale nebyly vůbec pěkné barvičky!" řekl by kolega LIVINGDEAD, já říkám, matné a temné barvy dávají Detektivu nočních můr komiksovou stylizaci a podtrhují i tak výbornou atmosféru, čemuž dopomáhá netradiční kamera a záporák. Nápad je to určitě zajímavý, svěřit tuto látku do rukou psycha Tsukamota byl výborný tah, škoda, že se ke konci opakuje a míchá reality, představy a sny tak nepřehledně, že to přestává bavit. Překvapující upozadění Matsudy co by "snového návštěvníka," neskutečně krásně ledová Hitomi - zklámání závěrem však potlačit nedokáži. 7/10 ()
Hustá atmosféra i zpracování, zkrátka velmi působivý a tísnivý horor na téma depresivnosti světa, smyslu života a potlačování bolestných vzpomínek. ()
Sice je to jen krapet svérázná japonská verze Noční můry v Elm Street, kde si Cukamoto do jisté míry možná léčil svoje mindráky (což mi zde místy krapet vadilo a dost jsem se bál, aby z toho nevypadla hloupá nihlistická emařina, ale naštěstí ne), ale zároveň si myslím, že má dost slušnou atmosféru a právě ta svéráznost tomu všemu hodně dodává a hlavně díky ní to nepůsobí tak obyčejně, jak by jinak mohlo. Dokonce jsem ani neměl pocit, že by forma nějak výrazněji přebíjela obsah, spíš se jen snažila ho dostatečně kreativně obohacovat a zároveň i s určitou skromností, díky které to nemá potřebu hrát si na víc, než z toho nakonec je. Jsou tu sice občasné záblesky že ano, ale je jich naštěstí tak málo, že s nimi nakonec ani nemám žádný větší problém. Jestli mě tu něco opravdu štvalo, tak ta rádobyakční kamera, která hrozně chtěla podpořit už tak hutnou atmosféru a místo toho jen byla otravná a krapet nepřehledná. A bohužel se zde objevovala celkem často. Jinak to ale není špatný horor a nejvíc mě těší to, že to nebyla žádná japonská klasika s ženou v bílých šatech a s dlouhými černými vlasy, ale něco nápaditějšího. Slabé 4* ()
Shinya Tsukamoto po rokoch nataca dalsiu variaciu na j-horor a navrat do kyberpunkovych gore korenov mu celkom ide. Napodiv, pretoze pribeh je jednoduchy, spracovanie lacne, vsetko velakrat videne. Nocna mora z elm street v japonsku hackunta mobilom. ()
Už nikdy nebudu před spaním myslet na bubáky, nebo násilnosti ! První náběh "noční můry" byl naprosto skvělý, pak už jen to samé, ale scéna v detektivkou a pecí naprosto hustá. Skvělý zvuk ahudba. ()
Co doadat? Snad jen, že tohle rozhodně není jen další horror s černovlasou káčou lezoucí z televize/ zdi/ skříně/ telefonu. Je to jiné, lepší, brutálnější, propracovanější, strašidelnější, chytřejší (=do nekonečna analyzovatelné z hlediska lacanovské psychoanalýzy stejně jako z hlediska neoformalistického) a pořád neuvěřitelně japonské. Cukamoto je ve formě, jeho fyziognomie pořád stejně "typická" a cit v castingu snad v ženské části osazenstva snad ještě vyvinutější... Líbilo se mi, jak si se mnou hraje a jak mi zároveň dopřává onen pocit (lépe snad iluzi pocitu), že to mám jako divák stále pod kontrolou a že se bát vlastně chci. Kromě Shyamalana to už jinak podle mě dneska nikdo neumí. ()
Shinya Tsukamoto to zase dokázal ! Nielenže mi srdce vystúpilo do krku a telo som mal v kŕči, ale ochromujúca hrôza zasiahla aj najhlbšie zákutia mojej duše a predrala sa do spiacich vrstiev mojej mysle. Kedysi dávno ma VITAL emocionálne rozložil na atómy a teraz, hoci už opatrnejší a s istou bázňou, som sa znovu vrhol do otvorenej náruče rizika. A Japonec, ktorý vidí tak čisto a jasne krutosť absolútna, posunul hranice hororu do nepredstaviteľnej diaľky a metafyzického významu. Chvíle tak intenzívnej, nepomenovateľnej hrôzy, že by sa z nich strachom posral aj starý dobrý Freddy Krueger. Už len tie vyľudnené a odľudštené monštrózne priestory, v ktorých súčasne natesnaní na seba spia milióny nešťastných bytostí, sú tým, popri čom je jeho kotolňa útulným domácim hniezdočkom. Film, ktorý vás zbaví sklonov k samovražde aj k spánku... - tej činnosti, pri ktorej upadáme do sladkého nevedomia a kedy nás zároveń nechránia nijaké, tak ťažko udržiavané klamlivé ilúzie. A ak sa ho chytí nejaký umastený americký producent a vyrobí z neho tínejdžerskú sračku, prisámbohu, že si ho vo sne nájdem a vytrhám mu črevá ! Pretože Tsukamoto to dokázal ! – pochytiť za temnú stranu spánok, tie plátky smrti, za ktorými číha už len bezbrehá prázdnota. Tak ako už vo VITALE skokom prehliadnuť všetko pozlátko a dostať sa na samú dreň našej najmučivejšej neistoty. Topí radosť zo života a vieru v jeho zdanlivý zmysel s triumfálnym jasotom beznádeje dupajúcej so šťastným rykom po posledných záchytných ostrovčekoch . . . a pritom necháva celý čas klíčiť výhonok nádeje, tak jemnú a krehkú trhlinu v totálnej pancierovej kukle zúfalstva a nekonečnej depresie. Tušenie zmyslu a východiska zo slepej uličky neustále prebleskuje, ako ožiarená vlnka v oceáne, ako vzklíčené semienko uprostred betónovej pláne. A ten pocit nenápadne a hrejivo prestupuje všetkými úrovňami temnoty, odolný, nezničiteľný, tvrdohlavý a víťazný... ()
Reklama